Din episoadele anterioare...
Michael s-a mutat din cămin acum două săptămâni. Nimeni nu ştie unde e.
S-a întâmplat ceva cu fiul meu.
Unde mi-e fiul?
Cine e femeia asta?
Rebecca Winstone, agent activ din 1989 până în 2001.
În două ore, fiecare serviciu de informaţii din Europa va fi pe urmele tale.
- Inclusiv Interpolul. - Eu deja te-am găsit.
Nu putem permite agenţilor CIA să lucreze de capul lor!
Nu sunt agent CIA. Sunt o mamă ce-şi caută fiul.
Dă-o în urmărire generală.
M-am înscris la o şcoală de vară de arhitectură.
E la Roma.
Nu trebuie să mă mai protejezi, mamă.
Întotdeauna te voi proteja, Michael. Asta e datoria mea.
Bună seara, domnule Hayden! Doamnă.
V-am păstrat un loc intim în colţ.
Masa 11, te rog.
Doresc să mănânc ceva, vă rog.
Veniţi după mine.
- Ce cauţi aici? - Am fost împuşcată.
- Cine te-a împuşcat? - Nu ştiu, nu i-am văzut la faţă.
- Ai oamenii tăi care să te îngrijească. - Nu mai am.
Ştii că nu pot fi văzută cu tine.
Sylvie, fiul meu a fost răpit şi am nevoie de ajutorul tău.
Te rog.
Eşti sigur? Becca Winstone?
Da, ştiu.
Eşti pe lista de urmărire a serviciului secret francez.
Şi pe cea a celorlalte companii de protecţie din Europa.
Ştiai asta când ai intrat la mine în restaurant?
Sigur că nu. Nu ţi-aş face una ca asta.
- Mai profesezi? - Nu.
- Spune-mi adevărul. - De zece ani îmi cresc copilul.
Sunt în consiliul părinţilor. Merg la meciurile de fotbal.
Am o florărie. Am terminat-o cu CIA-ul.
Dacă cineva ţi-a răpit fiul, înseamnă că nu ai terminat-o.
Lussier ştie că eşti în Franţa.
Te va găsi şi te va elimina. La fel şi pe mine pentru că te ajut.
Sylvie, am venit la tine pentru că şi tu eşti mamă.
Te-am pus în pericol şi îmi pare rău.
Am văzut doar o dată bebeluşul.
Viaţa asta pe care ai dus-o tu odată nu lasă loc pentru copii.
Găseşte-ţi fiul şi pleacă.
Şi, orice ai face, stai cât mai departe de Antoine Lussier.
Mă numesc Becca Winstone. Cred că pe mine mă căutaţi.
Te caut de-o viaţă întreagă.
Arestaţi-mă şi duceţi-mă la Antoine Lussier.
DISPARIŢIA Episodul 2
Traducerea şi adaptarea: al3x04 @www.subtitrări-noi.ro
A fost o mişcare inteligentă să te predai poliţiei.
Aş vrea să am martori când vorbesc cu tine.
Întorcându-te în Franţa, ai încălcat acordul dintre ţările noastre.
Acum eşti acuzată de omorul a doi oameni.
Nu vreţi să-mi scape gura prin tribunal.
Multe ţi se pot întâmpla până să se ajungă în tribunal.
Există şi posibilitatea asta.
Am aflat din comunicatul trimis de CIA că fiul tău a fost răpit.
- Ce tragic... - E în Franţa.
Până ieri, a fost ţinut într-un depozit.
- La adresa de pe bilet. - Vrei să te ajut?
- Nu m-aş fi aşteptat. - Aş vrea să-ţi propun un târg.
Nu negociez cu cei ce-au încercat să mă omoare.
Antoine, dacă aş fi încercat să te omor, ai fi fost deja mort.
Bucură-te de ospitalitatea sistemului nostru penal.
Ştiu unde e Hard Drive.
Chiar agenţia ta a recunoscut acum 12 ani că dosarul asupra mea nu e concludent.
Ba nu. A fost îngropat ca să evităm un scandal internaţional.
Aveam dovezi solide că eşti corupt şi încă mai am.
Dar treaba e că nu-mi pasă. Vreau să-mi găsesc fiul.
Ajută-mă sau îl predau pe Hard Drive CIA-ului, Interpolului şi presei.
- Nu eşti în poziţia de a face ameninţări. - Aş face orice ca să-mi recuperez fiul!
Foarte bine. Dacă fiul tău e în Franţa, îl voi găsi.
- Mulţumesc. - Însă, în schimb,
mi-l vei da pe Hard Drive.
Prefer metoda mea.
E un schimb simplu. Mi-l dai pe Hard Drive pentru fiul tău.
Da sau nu?
Eliberaţi-o!
Becca Winstone e cetăţean american.
Arestarea ei trebuia anunţată la ambasada SUA!
Îndreptaţi-vă toată atenţia spre supravegherea secţiei de poliţie.
Poftim?
Acum trei minute mi-aţi spus că o aveţi în custodie!
- Spun că a fost eliberată. - Au dreptate. Am filmarea.
Stop cadru!
Măreşte imaginea pe tipul din spate.
Antoine Lussier? Ascultaţi-mă!
Becca Winstone se cunoaşte cu vicele serviciului secret francez.
Dau o bere rece celui ce află care e legătura dintre ei.
- Becca? - Giancarlo...
- Cum ai ieşit? - Lussier mi-a dat drumul.
- Şi ce ţi-a cerut în schimb? - Nu trebuia să vii aici.
- Dacă află Interpolul? - Le spun că te ajut să-ţi cauţi fiul.
- Ce ai păţit? - Am fost împuşcată.
E doar o zgârietură, nu aveam de gând să-ţi spun.
Pentru că ştiai că te-aş scoate din Franţa.
- Nu te pot lăsa. - Eşti suspectă de crimă.
O să te arestez dacă de asta e nevoie ca să te ţin în siguranţă.
Am fost împuşcată pentru că m-am apropiat prea mult de răpitori.
Uită-te la pozele astea. Ne urmăresc de ani de zile.
La şcoală, acasă, în vacanţe.
Cine v-ar supraveghea astfel? Trebuie anunţat Interpolul.
Nu te pot implica în ceea ce urmează să fac.
Nu-mi pasă. Vin cu tine.
Lasă-mă să-mi fac treaba şi te sun dacă am nevoie de tine.
Becca?
- La ce ai renunţat? - La tot.
Trebuie să-l găsim pe băiatul ăsta. Ai înţeles?
Da.
Încerc să-mi fac treaba, dar dosarul ăsta e inutil.
- Tot ce a făcut în Franţa e barat. - Află numai cine are nevoie să ştie.
Dacă nici eu nu trebuie să ştiu, atunci cine?
Ordinele sunt aceleaşi. Expediaz-o pe Becca din Europa.
Doamnă director! Femeia asta îşi caută fiul.
Nu are treabă cu politica. E mamă.
L-a contactat pe Lussier deoarece crede că el o poate ajuta să-şi găsească fiul.
- Nu ştii asta! - Cu tot respectul, doamnă,
nu ştiu pentru că nu vreţi să-mi arătaţi dosarul.
O să văd ce pot face. Dar dacă ceva merge rău, tu eşti responsabil.
- Agent Winstone... - Bună, Hard Drive!
- Arăţi diferit. - Au trecut 12 ani.
Îmi amintesc cum arătai. Dar nu mă refeream la trecerea timpului.
Presupun că nu e o vizită de complezenţă.
Trebuie să depui mărturie împotriva lui Antoine Lussier.
- Aş fi ştiut dacă Lussier a fost arestat. - Nu-l putem aresta fără tine.
Răspunsul meu e acelaşi ca acum 12 ani. Nu spun nimic până nu-l văd în închisoare.
Nu e decizia mea, Hard Drive. Eu doar am venit să te iau.
- Nu ăştia sunt termenii înţelegerii. - Nu încerca să mă înduioşezi.
Ar fi trebuit să intri în închisoare.
Tu eşti cea care m-a ascuns aici. Tu mi-ai dat o altă identitate.
- Ţi-am dat 12 ani. - Da.
12 ani de amintiri frumoase. Nu vreau să le pierd.
Trebuie să plecăm.
- Pot să bag calul în grajd. - Stă bine şi aici.
- Nu îţi sunt duşman! - Ştiu.
Atunci de ce mă tratezi ca pe un duşman?
"Încolţeşte-ţi ţinta pe un teren neutru."
"Evită locurile ce-i sunt cunoscute şi care îi pot oferi un avantaj."
Ai folosit conduita standard pentru abordarea unui inamic.
E un obicei mai vechi.
Maşina e sus.
Ce i-a spus lui Langley ca să primească dosarul?
I-a dat numele spionului rus infiltrat în agenţie.
- Mişto. - Imediat o să vină să te ia!
Se pare că Winstone şi cu Lussier au ceva de împărţit.
I-a omorât un informator, cu familie cu tot.
A făcut legătura dintre Lussier şi crimă. Au ceva de împărţit.
- N-a dovedit că e vinovat. - N-a apucat.
L-a tras de partea ei pe omul lui Lussier. Nume de cod: Hard Drive.
L-a convins să depună mărturie, dar n-au reuşit să-l aresteze pe Lussier.
Ia uite. A omorât şi doi agenţi francezi cu ocazia asta.
Francezii au făcut scandal, CIA a dat vina pe Becca,
cazul a fost îngropat. De aia nu ne are la inimă.
- Şi martorul? Hard Drive? - Nu-i mai spune aşa.
I se potriveşte numele. Are memorie fotografică, ţine minte totul.
- La ce bun să mai bei? - E martorul perfect.
Sau pionul perfect.
Hard Drive stă ascuns. Becca l-a adăpostit, e singura care ştie unde e.
I-l dă lui Lussier ca s-o scoată din închisoare?
Nu. E interesată numai de fiul ei, Michael.
Dacă Lussier ştie ceva, Hard Drive e moneda ei de schimb.
- Se aşteaptă să o ajute. - Lussier e o otravă.
Va găsi o cale să-i elimine pe amândoi, aşa că trebuie să-i găsim înaintea lui.
- Care cea mai frumoasă amintire a ta? - N-am chef de jocuri.
E mai plăcut decât să numărăm copaci.
- Prefer să nu zic nimic. - Doar una. Prima care-ţi vine în minte.
Când Michael a rostit primul cuvânt.
Avea 14 luni.
Îi pregăteam biberonul când, dintr-o dată, a spus"banană".
Aşa e. Arată exact ca o banană.
O banană perfectă.
Ai observat că ţi-ai adus aminte de un lucru plăcut?
La majoritatea oamenilor e aşa.
Amintirile neplăcute se uită.
Din păcate, eu nu pot face asta.
Nu era treaba mea să fac schimbul.
Rolul meu era să ţin evidenţa diverselor lucruri.
Corupţia, banii...
Puteam s-o fac fără să-mi notez pe ceva.
Dar în acea zi, Antoine mi-a înmânat un plic şi mi-a spus cui să i-l dau.
Nu m-am putut abţine să nu-l deschid.
Era o adresă din Marseille.
S-a dovedit a fi locul în care-şi petrecea vacanţa martorul tău.
Două zile mai târziu casa a fost aruncată în aer.
Doi adulţi şi trei copii au fost omorâţi.
Au dat imagini terifiante la televizor.
Le văd la fel de clar în fiecare zi.
Greşeşti când spui că nu am fost pedepsit pentru ce am făcut.
Temniţa mea e aici.
- Unde te duci? - Trebuie să dau un telefon.
- Sper că mă suni cu veşti bune. - A intervenit o schimbare.
Vreau să facem altă înţelegere.
Înainte să facem asta, am o filmare pe care trebuie s-o vezi.
Ţine ziarul sus!
Dumnezeule!
Sigur vrei şi altceva. Hard Drive nu mai reprezintă o ameninţare.
În epoca Wikileaks, nu-mi plac lucrurile nerezolvate.
Dacă vrei să-ţi vezi fiul în viaţă, adu-l pe Hard Drive la Pont au Double.
Ai o oră la dispoziţie.
- Cu cine ai vorbit? - Nu contează.
22 August, 1998. Era a doua oară când ne întâlneam.
Te-am întrebat ce se va întâmpla dacă nu-l prindeţi pe Antoine.
Mi-ai spus că CIA îmi va oferi protecţie.
Dar nu ai clipit deloc. Aşa te trădezi tu, Becca.
A fost singura dată când m-ai minţit. Până acum.
Becca, ce se întâmplă?
Cineva mi-a răpit fiul, iar Lussier mă ajută să-l găsesc.
Mă dai la schimb?
Nu-mi poţi face asta.
Am soţie şi copii.
- Poftim? - Audrey are 6 ani, Adele are 8.
- De ce nu mi-ai spus? - Am vrut să-i protejez!
Nu ştiu nimic despre trecutul meu, cine am fost şi ce-am făcut.
Becca, nu-mi poţi face asta!
- Lasă arma jos! - Scoate-l din maşină!
Nu-ţi mai spun încă o dată.
- Ieşi. - Nu poţi face asta.
- Nu am de ales. - Ţi-am fost prieten, Becca.
În lumea noastră nu există prieteni adevăraţi.
Cum am putut să-l cred? Nici nu l-a avut pe Michael vreodată.
Antoine ştia că te vei ghida după instinctul matern.
Ăsta e atuul lui. Îţi găseşte punctul vulnerabil.
- Îmi pare rău. - Cum ai ştiut că nu e fiul tău?
Michael şi-a rupt piciorul stâng dându-se cu skate-ul când avea 12 ani.
Şchioapătă un pic când merge. Numai eu mi-aş da seama.
- Hard Drive, unde ţi-e familia? - La fermă.
Trebuie să le mutăm de acolo.
Lussier spune că Winstone a tras în el şi că i-a rănit un agent.
- Pun pariu că nu ea a tras prima. - Nu contează. Franţa ne e aliat.
Lussier e corupt până la măduvă. Cu Hard Drive l-am putea demasca.
Nu ne priveşte. Mai bine un rău familiar.
- Nu ne priveşte, zici? - Ai dreptate. Trebuie făcute reparaţii.
- Du-te la Lussier şi fă un târg. - Ce fel de târg?
- Colaborăm cu el să-i găsim. - Şi ce să-i ofer?
I-l oferi pe Hard Drive. Prioritatea noastră e s-o scoatem pe ea de acolo
până n-o păţim cu toţii.
Du familia la loc sigur.
O să-i duc la sediul Interpolului din Paris, dar până nu depune mărturie,
Antoine Lussier va continua să-l urmărească.
Tu ai grijă să fie ei în siguranţă şi mă ocup eu de Lussier.
Becca...
Bebeluşul meu!
Crezi că bebeluşului îi e frică?
Ştii ce fac mamele când copiii lor sunt speriaţi?
Îi iau în braţe şi îi leagănă încet...
Şi, dintr-o dată, copiii se liniştesc.
Foarte bine.
Ce e?
Cred că eşti o mamă foarte bună.
Aşa credeam şi eu până acum o săptămână.
- Asta e problema ta. - Ce vrei să spui?
Becca Winstone pe care o ştiam eu era rece, calculată.
Mamele nu sunt aşa. Acţionează din instinct, dragoste şi frică.
- Nu mă pot sustrage de la datoria de mamă. - Nu. Dar nu mai gândi ca una!
Dacă vrei să-l salvezi pe Michael,
trebuie să-l vezi ca pe un alt informator dispărut.
E evident că Lussier nu l-a avut nicio clipă pe Michael,
dar are o filmare cu el ţinut captiv,
aşa că întrebarea e următoarea: Cum a pus mâna pe ea şi de la cine?
- Sigur a dat ceva la schimb pentru ea. - Da. Dar ce?
Lussier e un om puternic.
Poate închide autostrăzi, poate tăia utilităţile, orice.
Aşa ceva n-ar trece fără să fie notat.
Dar ar putea trece neobservat de publicul larg.
Da?
Singurul loc în care poţi găsi dovezi ar fi calculatorul din biroul lui Lussier.
- Ce e? - Ai avut dreptate.
Am gândit haotic până acum.
Trebuie să intru în calculatorul lui Lussier.
Voi sparge sistemul serviciului secret francez.
- Ce faci? - Vin cu tine. Ai nevoie de mine.
Cunosc clădirea centimetru cu centimetru.
De ce m-ai ajuta?
Câtă vreme Lussier e în libertate, familia mea nu va fi în siguranţă.
Sigur ţine evidenţa fărădelegilor pe care le comite.
- Ai spus că nu nota nimic. - Pe când mă avea pe mine.
- Nu m-a mai avut în ultimii 12 ani. - Bine.
Mergem împreună.
Să mergem să-l găsim pe Michael!
Sunt foarte ocupat. Ce vrei?
Să vorbim despre activităţile care te ţin aşa ocupat.
Văd că încă mai bei cafea americană.
- Nu tot ce e din Franţa e mai bun. - Doar cele importante.
De ce etnie eşti?
Sunt american şi nu încerc să ascund asta.
Văd că ai vechiul dosar al Beccăi.
- Să nu crezi tot ce citeşti. - Nu, dar o cred pe Becca Winstone.
Ce e cu voi doi? Vă iubiţi?
Ai grijă. Bărbaţii din viaţa ei au parte de finaluri mai puţin fericite.
- Am venit să-ţi propun un târg. - Ţi s-a dat ordin, mă gândesc.
Ştiu ce ai făcut familiei aceleia.
Dacă ar fi după mine, te-ai alege cu un glonţ în trunchiul cerebral.
Singurul regret pe care l-aş simţi fiind faptul că nu te va durea deloc.
Dar, din păcate, nu e după mine.
Toţi cei din Texas sunt aşa direcţi sau doar cei din Blessing?
Desigur, acum familia ta locuieşte în Londra. Am dreptate?
Ştim că ai făcut un târg cu Winstone.
Noi îi vom găsi primii şi-l vom da pe Hard Drive Interpolului.
Le va spune tot ce ştie despre tine şi ăsta îţi va fi sfârşitul.
Iar dacă îi găsesc eu primul, nimic din astea nu se va mai întâmpla.
Langley sugerează să ne aliem, să lucrăm împreună.
Când îi găsim, Winstone e a noastră.
Ţie ţi-l lăsăm pe Hard Drive să faci ce crezi de cuviinţă.
S-a făcut.
Spune-le superiorilor tăi că facem un pas mare spre relaţii mai bune.
Nu sunt mesager.
SERVICIILE SECRETE FRANCEZE, PARIS
Cum e băiatul pentru care aproape m-ai dat la schimb?
Ţi-ar plăcea. Face muncă de absolvent, boboc fiind.
- În ce domeniu? - Arhitectură.
Matematică şi inginerie combinate cu talent artistic.
Implică ambele emisfere cerebrale. Chiar impresionant.
Aşa e el. E amuzaunt, atent, altruist.
Un astfel de băiat va reuşi să supravieţuiască până îl găseşti.
- N-ai avut dreptate mai înainte. - Cu ce?
Există prieteni adevăraţi şi în lumea noastră.
Să mergem!
SEDIUL CIA DE LA PARIS
- Fitzpatrick, ai găsit ceva? - Posibil. Uită-te.
Ai promis că vorbeşti cu ei acum câteva ore.
- Dă-mi-i la telefon, te rog. - E prea târziu.
Rodney e la balet şi Stacy e la karate.
- Cred că le-ai spus invers. - Ba nu.
Dacă ai sta mai aproape de copii, ai şti.
- Spune-le să mă sune. - Ca să-i dezamăgeşti din nou?
Lasă-mă în pace, Candace. Spune-le să mă sune, te rog.
- Bine. Pa! - Domnule, cred că am găsit ceva.
- S-a raportat o maşină furată. - Chiar din faţa sediului poliţiei.
A fost abandonată aici şi a fost furată alta la două străzi mai încolo.
Aceea a fost abandonată la staţia de metrou de aici.
Peste 20 de minute, alta a fost furată la cinci staţii înspre sud.
- Ar însemna că s-a întors din drum. - Ultima maşină avea un sistem de alarmă
ce a fost dezactivat de la o fermă de lângă Auxerre.
- Ar putea să nu însemne nimic. - Ea e!
- E vreo procedură standard? - Nu, dar a fost acum 12 ani.
Foarte bine! Am găsit tiparul, îi ştim locaţia.
Nu trebuie să vă mai amintesc că e antrenată de aceeaşi oameni ca voi.
- N-ar trebui anunţat şi Lussier? - Lăsaţi-l! S-o găsim noi primii.
Hai!
Liftul!
Bine lucrat!
Ceva nu e bine. Protocolul interzice încuierea birourilor.
Cred că n-a primit înştiinţarea. Cât timp avem?
Paznicii vor începe patrularea la etaj în două minute...
Poate şi mai devreme.
- Ce vei face? - Nu ştiu. Mă strecor.
Trebuie să plecaţi. Clădirea a fost evacuată.
Ştiu, domnule, dar mi-am lăsat geanta aici.
Trebuie să plecaţi imediat!
- Mă strecor. - Noi doi avem dicţionare complet diferite.
Liber.
Au plecat în grabă.
Se pare că dacă ţii minte totul nu înseamnă că eşti deştept.
- De ce? - Dacă aş fi avut ţinta pe spate,
m-aş ascunde şi m-aş muta la fiecare două luni.
El n-a putut. E legat aici.
Are familie.
Anunţaţi la sediu. Faceţi rost de toate pozele făcute de sateliţi
în ultimele trei ore.
TATA
- Ai găsit ceva? - Gata.
Cu o oră înainte să-ţi arate imaginile cu fiul tău,
Antoine a autorizat plecarea unui avion medical privat spre Le Bourget.
De ce ar da cineva la schimb o filmare cu Michael pentru asta?
Pentru că zborurile medicale nu sunt verificate de securitate.
- Vor să-l mute. - Da. În 20 de minute.
Foloseşte scările de evacuare.
Hard Drive, nu poţi rămâne aici.
Nu plec până nu găsesc dovezi împotriva lui Lussier.
Voi face orice pentru siguranţa familiei mele.
Tu, dintre toţi, ar trebui să înţelegi cel mai bine.
Giancarlo te va duce la familia ta.
- Becca? - Da?
Când am spus că arăţi diferit...
Mi-am dat seama de ce. Acum eşti mamă.
- Miller la telefon. - Fă-mi un serviciu.
Un avion e pe cale să decoleze din aeroportul Le Bourget. Îl poţi opri?
- De ce te-aş ajuta? - S-ar putea ca fiul meu să fie la bord.
Te rog, încearcă să-l opreşti.
O să încerc.
Ia te uită!
DOVEZI CĂ DIRECTORUL SERVICIILOR SECRETE FRANCEZE E CORUPT
De unde naiba a apărut asta?
Omul ăsta o să aibă o cădere dureroasă.
- Audrey, Adele veniţi încoace! - Tată!
- E o zonă interzisă! - Suntem de la Interpol.
- Michael! - Mamă! Ajută-mă!
- Michael! - Mamă!
Michael!
Mamă! Ajută-mă, mamă! Te rog!
Mamă! Ajută-mă, te rog!
Ajută-mă, mamă!
Comentarii pe pagina mea de Facebook: Alexandru Neagoe(al3x04)