Priveşte, e Fuller.
Jack, Jack. Uită-te. E Cec Wiley.
Ce caută bătăuşul lui Frank Butler cu comisarul?
Cec, nu mişca.
- Vrem doar să vorbim. - Nu-i nevoie de vărsare de sânge.
Spune-ne ce ştii despre omorurile din Old East Road!
- Fuller i-a făcut de petrecanie. - De unde ştii?
E lucrătura lui.
Înseamnă că omorurile nu s-au terminat.
Întrebarea e cine urmează.
Îţi aduc banii.
Ce crezi că faci?!
- Puneam nişte lucruri. - Ţi-am cerut eu?
Am zis eu?! Ieşi!
Aşteaptă.
Vino.
Ne vedem mâine.
Ai venit să... mă jefuieşti sau să mă omori?
Dacă voiam să te omor, erai mort. Şi nu mă asculţi dacă te jefuiesc.
Nici dacă ţii arma îndreptată spre mine.
Fuller lucrează cu banda lui Butler. Oamenii sunt ucişi pentru pământ.
Ce motiv ar avea comisarul?
Nu sunt sigur, dar cred că e vorba de aur.
L-am văzut pe Fuller cu Cec Wiley la ferma lui George.
Iar acum Cec Wiley e mort. Aş spune că Fuller îşi şterge urmele.
Ţi-a făcut viaţa grea. Fireşte că ai vrea să scapi de el.
Fuller pleacă, îl înlocuieşti şi viaţa mea nu s-ar schimba.
Să nu crezi că tu conduci oraşul. Fuller e cel care are puterea.
- Poate vrea să fie oraşul lui. - Te-ai făcut înţeles.
Şi... dacă mai vii în casa mea... am să te ucid.
NELEGIUIŢII Sezonul 1 Episoadele 12-13
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam Sync DISTEL@subs.ro
Thanks to Szaki, LaDa and mercurian.
Dumneata îl cauţi pe William Jameson?
Sunt Clarence Booth, Scott & Wooley, avocaţi din Londra.
Eu sunt William Jameson. Aici spune că... e vorba de o mare sumă de bani.
- Asemănarea nu-i prea mare. - După cinci veri petrecute aici...
- ...nici mama nu te-ar recunoaşte. - Şi cum se numeşte mama dumitale?
Mary?
Dacă nu cumva căldura ţi-a afectat memoria, nu eşti omul meu.
Dă-mi banii sau te împuşc pe loc.
Şi portofelul. Ce mai ai?
Strălucitor!
E clar... aceeaşi bărbie fără voinţă, buze englezeşti, subţiri, triste.
- Nu seamănă cu mine. - Ştiu şi eu?
Căpitanul a nimerit-o cu bărbia.
Nu mă dau drept unul pe nume William Jameson.
De ce nu? Te dai drept orice altceva.
Nu-ţi face griji! Le-am luat pe toate ca să nu-i mai vină cuiva ideea.
Dar a fost pierdere de timp. Booth o să vrea nişte dovezi.
Jack spune că ar merita încercat.
- Dacă aşa zice, să se ducă el. - E ocupat să scape de Fuller.
Dacă reuşeşte, toţi jandarmii din colonie vor fi pe urmele noastre.
Nu-i el chiar atât de prost.
Bărbie fără voinţă!
Licitaţia bunurilor răposatului George Jenkins de pe Old East Road.
Întâi animalele. Trei oi, un berbec, cinci găini şi un cocoş.
Vrei să licitezi pentru fermă?
Nu pentru fermă, ci pentru abator ar fi perfectă.
O liră, patru şilingi! Mulţumesc, bun preţ.
O liră, patru şilingi. O liră, cinci şilingi.
Eşti sigură că nu te întinzi prea mult?
Oile se vând bine la 40 de lire. Mă descurc.
- Ţi-ar fi de folos încă un venit. - Aşa cred.
Vândut cu o liră şi zece şilingi!
Urmează nişte scaune foarte frumoase.
Aş fi fericit să cumpăr acele scaune pentru dumneata, dră Catherine.
Mulţumesc, Frederick, dar am şi eu mobilă. Vei licita pentru ceva?
George avea o muschetă căreia aş vrea să-i acord o atenţie deosebită.
- Nu ne dorim toţi asta? - O dată, de două ori, vândut.
- Mă duc să arunc o privire. - Bijuterii de familie valoroase.
Începem de la un penny. Să creştem. Îmi dă cineva un penny?
Doi penny, acolo în dreapta.
Nu dă nimeni mai mult? Doi penny o dată, de două ori, vândut.
Urmează câteva arme.
Aceasta este Brown Bess... mulţumesc, domnule.
Cât oferiţi? E foarte bine unsă.
Şi dacă soacra vă face probleme, asta nu vă lasă baltă.
- Cât mi se oferă? - Clarence Booth?
Sunt William Jameson.
Asemănarea cu fotografia e uimitoare.
Ar trebui, fiindcă eu sunt în ea.
Înseamnă că îţi ştii data naşterii.
1 mai... 1831.
- Şi numele mamei? - Doi şilingi.
- Care a fost întrebarea? - Numele mamei dumitale.
Beatrice.
Pe sora cea mică a mamei cum o cheamă?
Patru şilingi!
N-a avut nicio soră.
Răspuns corect! E o plăcere.
Vândut! Patru şilingi. Cine a cumpărat să ridice mâna.
Doamnelor şi domnilor, aţi cumpărat câteva articole excelente.
Trebuie să plec. Putem vorbi altă dată?
La ieşirea din oraş, ora 13:00?
Vânzarea proprietăţii de pe Old East Road, numărul 134.
Fermă de mărime mare, dacă e nevoie să vă protejaţi.
Te-ai răzgândit?
- M-am gândit să arunc un ochi. - I-ai spus lui Jack?
Nu ştiu unde e Jack. Tu ştii?
- Noroc că am fost aici. - Da...
Cum de-ai ştiut despre mătuşă?
E poker, căpitane. Când joc poker, privesc omul în ochi
şi îmi spune cam tot ce vreau să ştiu.
- Ai ghicit. - Aşa-i.
Am ghicit.
- Trebuie să plec. - Du-te!
- Ai nevoie de ajutor? - Da, am.
- Ce-ai păţit la mână? - Am prins-o în uşă. E vina mea.
Ruby! Ce se petrece? Fuller ţi-a făcut-o?
Nu trebuie să spui nimănui. Mai ales lui Mary.
- Mă întâlnesc cu el în timpul meu. - Dar dacă îţi face rău...
Am vrut să pun ceva în sertar şi el a crezut că scotocesc în el.
A fost vina mea.
- Dă cineva mai mult de 30? - 35 de lire!
38 de lire!
Dă cineva 40? 40 de lire.
- 40. - Am primit 40 de lire!
- Dă cineva mai mult... - 50 de lire!
50 lire! 50 lire o dată.
- 50 lire... - Opriţi licitaţia!
Mă scuzaţi.
Doamnelor şi domnilor, mă tem că licitaţia s-a încheiat.
Se pare că George Jenkins şi-a făcut testamentul acum două luni,
lăsând proprietatea şcolii locale şi numind-o pe dra Catherine Bell
executor testamentar. Felicitări, doamnă.
- Ce-a fost asta? - Ai moştenit o fermă.
- Vor mai fi proprietăţi. - Sunt convinsă că ai dreptate.
- Poate căutăm ceva împreună. - Bună ziua, doamnă Barrett.
Domnule sergent, acordă-mi câteva minute.
Vorbim mai târziu. Mulţumesc, Mick.
E o chestiune delicată pentru amândoi.
Există un zvon că Fuller ar fi în legătură cu Frank Butler.
- Greu de crezut. - Aşa-i. Absurditatea ideii...
Dar ucigaşii rămân nepedepsiţi.
Comisarul Fuller este un poliţist dedicat.
Fără îndoială că este... şi tu eşti, fără îndoială.
Prin urmare, ţi-aş fi îndatorat dacă l-ai supraveghea pe comisar.
Nu-mi place treaba asta, domnule.
Înţeleg. Dar dacă Fuller e corupt, cineva trebuie să-i ia locul.
Te-ai dus la Fife? L-ai încurajat să scape de Fuller?
Aş spune că am apelat la interesul lui.
Să plecăm, dacă vrem să ne întâlnim cu Booth.
- Nu-i nimic. Mă descurc singur. - Mai bine îl supraveghezi.
- Iei banii şi fugi. - V-am mai făcut eu asta?
V-am lăsat eu baltă vreodată sau aş face aşa ceva?
- Gata, gata. Glumea. - Era o glumă, omule.
Nu vreau să complic lucrurile.
O să-ţi pună aceleaşi întrebări şi tu dai alte răspunsuri.
O să intre la bănuieli.
Sigur.
Domnule Booth.
Uşor, băiete, uşor.
Dan!
- Ce faci aici? - Se pare că te salvez.
Frederick, când voi vinde ferma, voi putea să cumpăr cărţi, creioane.
Şi pot face comandă la Londra pentru un set de enciclopedii.
Mulţi copii n-au nici măcar încălţări.
Mă scuzaţi, dnă. Clarence Traingrove. Sunt foarte ataşat de proprietate
şi oferta mea de 50 lire
- ...e încă valabilă. - Da. Bun!
- Ce facem acum? - Stai puţin!
De ce te interesează atât de mult mlaştina aia?
Am fost crescut lângă Turner, într-o fermă mică exact aşa.
Când am văzut-o, mi-a amintit de dragii mei părinţi decedaţi.
Sigur. Iar wombatul meu împăiat fată gemeni.
Cred că e vorba de aur, dră Catherine.
Ferma ar putea valora de zece ori mai mult.
Doamna îţi refuză graţios oferta.
Atunci 60? Aş da aproape orice să simt din nou prezenţa mamei.
O şedinţă de spiritism. Asta ar fi sugestia mea.
- Eşti sigur, Frederick? - L-am văzut pe Fuller lângă pârâu.
- Poate pescuia. - Da. Peştişorul de aur.
Dră Catherine, oamenii nu oferă aşa uşor 60 lire.
Frederick! Frederick, ăsta e aur?
E cuarţ, dră Catherine.
Du-te. Eu mai stau puţin.
Trebuie să fie ceva aici dacă oferă atâţia bani.
Da, trebuie să fie ceva.
De ce vrea Booth să te omoare?
Nu cred că el a fost. Poate cineva care m-a luat drept Booth.
O fi auzit că are bani. Am să aştept până la asfinţit.
- Să-l iei pe Conrad cu tine. - Dacă păstrează distanţa.
- Unde te duci? - La ferma lui George.
- Fata are o pălărie. - Foarte bine, Ruby!
Am văzut cea mai drăguţă pălărie la doamna Wrenchall.
Uite. Sper că mi-o cumpără cineva.
Nu pot spune cine, dar e un bărbat foarte puternic.
Foarte frumoasă. Hai să continuăm.
Trebuie să fie minunat să ai casa ta.
- Eşti atât de norocoasă! - Nu e a mea.
Aş vrea să am un gărduleţ, copii desigur.
Cred că îi plac copiii. Ar fi un tată bun.
Aspru, dar mai bun decât te-ai aştepta de la un comisar.
Căpitane Gunpowder.
N-am nicio îndoială că dacă un om ar muri într-un peisaj ca ăsta,
ar fi aruncat pe malul râului să caute pepite.
Cauţi aur? N-am crezut că apuc ziua.
De când l-am văzut pe Fuller, m-a pus pe gânduri. Aur este.
Altfel de ce i-ar da dubiosul ăla 60 lire drei Catherine?
Catherine deţine proprietatea?
George a lăsat ferma Catherinei şi şcolii.
Ea e şefa acum.
- Cine mai ştie, căpitane. - Toată lumea.
Gândeşte-te. Au fost ucişi oameni pentru pământul ăsta.
Jack! Sunt la fel de prost pe cât par.
E suficient pentru astăzi.
Ruby! Te descurci foarte bine.
Sunt foarte mândră de tine.
Vreau să fiu o persoană cât se poate de bună.
Dră Catherine!
Jack, Jack!
Bell?
- Bell... - Nu, nu, noi am găsit-o.
- Criminalii. Criminalii! - Nu!
- Repede! - Ucigaşii!
Poliţia! Crimă!
Criminalii!
- Ascultă-mă! - Doamnă, nu puteţi intra acolo.
- Mary! Nu! - Trebuie.
Nu cred că e o idee bună.
Trebuie să se fi întors după o carte.
Scoate-i de aici, Tom. Şi dumneata unde erai?
Dl Harper, avocatul, a vrut să semnez nişte acte... Doamne!
Poţi lua cadavrul, dle Reardon. Du-o la cimitirul săracilor.
Dle Reardon, o vei îngropa într-un cavou bun, lângă sălcii.
În cel mai bun sicriu. Îmi trimiţi nota.
Dacă mi-l dădeai pe Jack Keenan, ea ar fi în viaţă.
Ţinând seama de dovezi,
judecătorul i-a declarat proscrişi pe Jack Keenan şi banda lui.
Înseamnă că pot fi împuşcaţi pe loc.
Dar pentru orice membru al bandei, viu sau mort,
există o recompensă de 40 lire.
Ştiu că mulţi dintre voi au sprijinit în trecut aceşti criminali.
Dar acum că le vedeţi adevărata fire,
vă cer şi mă aştept să mă ajutaţi să-i aduc în faţa justiţiei.
Brioşe pentru comisar.
Tare drăguţe menajere se angajează aici.
- Ce anume cauţi? - Ruby a văzut ce era aici.
De aceea ai ucis-o.
Te rog.
Ea e Gloria. A făcut tifos.
Am îngropat-o la trei luni de la căsătorie.
Seamănă mult cu tine, nu crezi?
Ăsta nu-i joc pentru femei.
Ai grijă, Emilia.
- Cât mai e până la tabăra lui Booth? - Un kilometru şi ceva.
A zis la curba râului.
Bună ziua, Dan.
- Nu e amuzant, Sid. - Nici nu trebuie, Dan.
- Te întinzi după armă, trag. - Nu este...
- ...rezonabil. - Mda...
Doamnă Wiley.
- Mi-a părut rău să aud despre Cec. - Dacă îţi datora bani, n-ai noroc.
- Nu mi-a lăsat nimic. - Nu-mi datora bani.
De fapt, speram să obţin nişte informaţii.
E posibil ca Francis Fuller să vă fi ucis soţul?
Cec zicea că are ceva pentru care Fuller ar ucide.
Am zis că era asigurare. Cec era nătâng.
Ce fel de asigurare?
Sunteţi mai protejată fără ea.
Nu ştiu să citesc.
Soţul meu n-a fost un bărbat prea bun, dar numai pe el l-am avut.
Cât vrei ca să ne laşi să plecăm?
- Va trebui să daţi mai mult de 80. - Îţi dau 100.
Să ştii că numele meu nu e Dan Sinclair.
E William Jameson. Sunt băiat de conte.
Iar eu aş fi băiat de cretin dacă te-aş crede.
- Ai avut şi ponei? - Bineînţeles.
- Şi doică. - Două doici?
Termină, Dan.
- Stai aici! - Trebuie să fie Jack.
Nu trage atât de bine.
Ţine-l, ţine-l. Încet.
Să plecăm. Pe acolo. Număr până la trei. Eşti gata?
Unu... doi... trei!
Urcă pe cal, prietene!
Haide!
La dracu'!
Conrad va plăti cu viaţa pentru fapta lui Fuller.
Dar n-ai găsit nimic.
Trebuie s-o fi mutat deja, orice a fost.
Ruby îmi dădea azi de înţeles că spera să se însoare cu ea.
- Biata Ruby. - Tot nu pot crede că Fuller ar...
Poate că a fost poza soţie moarte.
Poate a dat peste ceva care nu era treaba ei.
- Şi 60 lire pentru ferma aia?! - Frederick spunea că e aur în pârâu.
- N-am găsit nimic. - Dar calea ferată?
Pot să văd actele proprietăţii lui George?
Ai fi ştiut dacă era activitate în şcoală?
Da, dar dl Harper m-a chemat să semnez nişte hârtii.
Şi am plecat...
Crezi că eu am fost ţinta?
În eventualitatea morţii executorului numit,
adică tu, ferma trece în proprietatea statului.
Administratorul desemnat de stat va deveni executor.
Cine e administrator?
Tată.
Unii cred că ţinta a fost Catherine.
Din cauza terenului moştenit. Un bărbat i-a oferit 60 lire.
Mlaştina aia fără valoare? Trebuia să accepte.
Dar dacă trece calea ferată pe acolo, terenul valorează... mult mai mult.
Dar eu hotărăsc pe unde trece calea ferată.
Da.
Nimeni n-a văzut asta.
Hopetoun, Port Moore, Little Tree Hill.
Calea ferată trece pe aici.
Ferma lui George Jenkins e aici. Mult mai departe.
Iată notiţele topografului, dacă nu mă crezi.
Sigur că te cred. Te iubesc!
Şi eu te iubesc.
Ştiu că îl crezi criminal pe Conrad, dar... el nu e vinovat.
Şi nici prietenii lui. Cred că veniseră s-o apere pe Catherine.
Sunt sigură că Fuller a ucis-o pe Ruby.
Te-ar putea surprinde, dar...
îţi împărtăşesc bănuielile în privinţa acelui om.
Îţi spun, e dovada pe care o căuta Fife.
Biletul spune că vrea ca Butler să scape de George.
- Asta schimbă totul. - Fife o să asculte, Dan.
Ar fi putut, Jack... înainte să simţi pe mâini sângele lui Ruby.
Ai dreptate, Jack.
Cred că e timpul să căutăm o nouă viaţă, prieteni.
Acum suntem proscrişi, trebuie să plecăm de aici.
- Unde? - În America de Sud, nu ştiu.
În Noua Zeelandă. Nu sunt şerpi. Hopetoun e mort pentru noi.
Jack?
Am terminat aici.
O rog pe dra Catherine să vină cu noi.
- Te întorci în oraş, eşti mort. - Trebuie să întreb.
Ne trebuie bani pentru jandarmi. Să aflăm dacă e vizat şi căpitanul.
Mă întorc la colibă să scot rezerva.
N-o să ne ajungă, prietene.
Trimite-i veste lui Booth... să luăm banii ăia.
Am să mă duc.
Ruby n-a făcut rău nimănui.
Mick...
... ai dreptate.
Cred că ne va fi bine împreună.
Spui ce cred eu?
Da. Mă mărit cu tine.
Eşti nebun?! Dacă te găsesc aici, te spânzură.
Ştii că n-am omorât-o pe Ruby. Voi dovedi că Fuller e vinovat.
Mick te poate ajuta.
N-am prea multă încredere în Mick în momentul ăsta.
Mă mărit cu el, Jack.
- Nu-l iubeşti. - Te înşeli.
Vreau să-mi faci o favoare.
Vreau să-i duci un mesaj lui Booth.
Să-i spui că Jameson va fi în acelaşi loc la ora 14:00.
- E ultimul lucru pe care ţi-l cer. - Am să-i spun.
Dacă mă prind...
ultimul cuvânt pe care-l voi rosti va fi numele tău.
- Domnule Booth. - Bună ziua.
- Ne reîntâlnim în sfârşit. - Îmi pare rău pentru data trecută.
M-am oprit să fotografiez flora locală. Şi s-a oprit şi ceasul.
A fost ziua dumitale norocoasă. Cineva a vrut să te omoare.
Glonţul din ibricul de ceai? Am crezut că tu ai făcut-o.
Eu? Eu nu fac rău argintăriei.
E periculos aici.
El e prietenul meu. Norman.
Ce mai faci, prietene?
Am aici documentele necesare, semnătura, te rog.
Ai armă, dle Booth? Dacă au încercat o dată, poate mai încearcă.
Am.
Cine se pune cu ăsta? Poţi să arunci arma, Norman.
Lasă calul şi stai în genunchi, băiete. Pune mâinile pe cap.
- Ce faci, Booth? E o greşeală. - Nu e nicio greşeală.
Fotografia se potriveşte perfect. Tu eşti William Jameson.
Iar eu am venit să te omor.
- Al cui e calul? - E iapa domnişoarei Catherine.
Cred că suntem în siguranţă.
Ţi-am spus eu. Dră Catherine, tocmai veneam să te văd.
Îmi pare rău.
- Staţi! - Aruncaţi armele!
În genunchi!
Acum!
Au spus că veţi fi judecaţi. Altfel veţi fi hăituiţi şi ucişi.
Suntem proscrişi. N-au nevoie de proces. El ştie asta.
- Are dreptate. - Nu-i nimic, dră Catherine.
Cătuşe!
Unde sunt Keenan şi Sinclair?
Poţi să mă ucizi cum l-ai ucis pe George.
Nu! Nu, nu!
Nu! Mi-ai promis! Lasă arma! Aruncă arma!
- Du-te dracului. - După tine.
Lasă arma! Te rog!
Te rog. Las-o...
Cred că ştiu unde sunt. Am găsit un teanc în colibă.
Pentru ce? Priveşte.
Omul ăsta ar putea fi fratele lui Sinclair, nu crezi?
Tu să-mi spui, geniule.
Am trimis oameni să-l găsească pe avocat.
Când va fi găsit... îi voi găsi şi pe ei.
Puneţi-i în spatele căruţei.
E un escroc.
Toată treaba e o escrocherie. E Dan Sinclair, nu William Jameson.
Atunci n-are cicatrice pe scalp.
De la o floretă, când aveai 13 ani.
Îmi pare rău, dar se pare că tu eşti cel înşelat.
Dan, fiu de lord?!
Nu-i aşa?!
Tata m-a gonit de-acasă când aveam 19 ani.
- O mică problemă cu soţia vicarului. - Atâţia ani de când suntem amici...
- Şi n-ai spus nimic! - Ce mai conta, Jack?
Am venit aici să încep o viaţă nouă. Acum sunt Dan Sinclair. Sau... eram.
- Ce faci? - O poză postmortem ca dovadă.
Deci s-a hotărât în sfârşit că vrea să fiu mort?
- Tatăl meu. - Nu tatăl dumitale, domnule.
Îngerii i-au ridicat sufletul în octombrie trecut.
- Serios? Păi atunci, cine? - Regret, discreţie profesională.
- Poţi să-mi spui măcar cât valorez? - 50 lire plus cheltuielile.
Îţi dau 100 dacă ne dai drumul. Duci fotografia... şi...
eu mă prefac că sunt mort. Uite.
Vezi? Iar tu iei banii din ambele părţi.
- 150 lire per total. - Nu va trebui să mai munceşti.
Dar îmi place munca mea. Următoarea misiune e în America.
De două ori mai valoroasă.
Vrei să mori înainte sau după domnul?
Dă-i drumul.
Dar fă-o repede.
- Jack. - Dan.
Lasă arma jos, domnule!
Îţi dau cuvântul meu
că vei primi recompensa de 80 lire pentru amândoi.
Scuză-mă.
Nu e vinovat!
Tommy!
Dle Booth, recompensa, aşa cum am promis.
Vor fi spânzuraţi în zori.
- E stabilit? - Desigur.
Aţi putea să trimiteţi o fotografie postmortem la această adresă?
Cu plăcere.
- Se poate? - Desigur.
Adio, domnule.
- Am fost prieten cu un lord. - De fapt, conte.
Un conte...
Să nu-i scapi din ochi, Scanlon.
Trebuia să fi plecat din oraş când ai avut şansa, Jack.
Trebuia să fi făcut multe, Mick.
Am luat asta de la văduva lui Cec Wiley.
E dovada că Fuller e vinovat de tot. Ai grijă să ajungă la Fife.
Am vorbit cu văduva, a confirmat ce a spus Keenan. Dar nu e semnat.
Nu e nevoie. Recunosc scrisul.
Arestează-l pe comisar.
Ai primit un ordin... locotenente.
- Cum rămâne cu banda lui Keenan? - Sentinţa a fost dată.
Biletul a dovedit că sunt nevinovaţi.
A dovedit că Fuller i-a ordonat lui Butler să-l elimine pe George.
E cu totul alt caz... Scanlon, poţi pleca!
Poţi să schimbi sentinţa, tată.
Dovezile sunt prea puternice. Aveau sânge pe ei, cadavrul era cald.
Ţi-am spus că Fuller a ucis-o. Se întâlnea cu ea.
Ca şi mulţi alţii. Judecătorul nu se va răzgândi.
Vor fi spânzuraţi în zori dacă nu faci ceva!
Nu pot face nimic. Regret.
Fife mi-a dat ordin să vă arestez. Veţi fi trimis mâine la Goulburn.
- Să mă arestezi? - Am primit ordin, domnule.
Ce ţi-a oferit Fife? Gradul de căpitan?
- Doar locotenent? - Văduva jură că i-aţi plătit soţul.
- Pentru informaţii. - Biletul nu minte!
Am avut dreptate în privinţa ta, Scanlon.
Iar eu m-am înşelat în privinţa dumitale, domnule.
Arestaţi-l! Opriţi-l!
Faceţi loc!
Nu! Nu!
I se spune căderea în picioare.
Noua metodă a bătrânului Blightly.
Concepută să rupă gâtul. Uite-aşa.
Am auzit că nu întotdeauna merge de prima dată.
Am auzit că te poţi zbate ore întregi.
Ajungi să te sufoci cu propria salivă.
Sau forţa căderii ţi-ar putea smulge capul.
Facem glume. Nu fac decât să ne omoare.
Ei bine, moarte, aspiraţie... aventură nouă.
Îmi cam plăcea aia veche.
- Da... - Da...
- Execuţia e programată la prânz.
Din păcate, nu sunt aici să vă văd. Am treburi urgente.
- Nu ne-ar deranja să aşteptăm. - Păcat că n-ai să fii pe-aici, Jack.
Puteai să-mi fii cavaler de onoare.
Jack! Nu-i da satisfacţie.
Când o să fiu spânzurat, o să am un singur regret.
Că nu te-am împuşcat în inimă când am avut şansa.
Dar de ce m-aş deranja? Pariez că o s-o pierzi singur.
Voi avea grijă de ei, Jack.
Lui Mary şi Tom nu le va lipsi nimic. Îţi promit.
- Unde este fata? - Unde sunt banii?
- Aruncă-i jos. - Întâi mi-o dai pe dra Fife.
O iei când îmi dai banii.
Acum dă-mi-o pe Emilia.
Nu se poate să fie deja amiază.
Veniţi cu frumosul.
- Ia mâinile de pe mine, câine! - Ieşi.
- Unde e toată lumea? - Unde e călăul?
Spuneţi-mi că nu înseamnă ce cred.
Pregătiţi armele! La semnalul meu!
Nu putem spune că nu ne aşteptam.
A fost frumos cât a durat.
A fost, Dan, a fost.
Ne vedem în partea cealaltă, băieţi.
Nu şi dacă te vedem noi înainte, Jack.
- Hai, ticăloşilor, terminaţi treaba. - Haideţi.
Hai, băiete. Haide!
- Hai, odată! - Împuşcă-mă!
- Loveşte-mă! - Împuşcă-mă!
- Trage în mine. - Fă bine şi apasă!
Lăsaţi armele jos!
- Frank Butler a luat-o pe fiica mea. - Poftim?
A răpit-o aseară. A cerut răscumpărare.
- Plăteşte-o! - Am plătit-o!
L-am trimis azi-dimineaţă pe Scanlon cu o trupă de soldaţi.
Butler a luat banii şi i-a omorât. L-a lăsat pe el în viaţă.
I-a aruncat în căruţă şi i-a trimis aici în semn de mesaj.
Ce fel de mesaj nenorocit e ăsta?
Fuller e capul răutăţilor. Vrea să se răzbune.
Îmi vrea sângele. Sângele întregului oraş.
Şi ce treabă avem noi cu asta?
- Îmi vreau fiica înapoi. - Vrei să ţi-o aducem noi?
Vă acord graţiere deplină. Guvernatorul e prietenul meu.
Amnistie pentru toate infracţiunile săvârşite.
Cuvântul tău nu valorează nici cât o găleată de lături.
Dar semnătura mea valorează.
Aduceţi-mi fiica în viaţă şi o semnez.
- Ne-am înţeles. - Scoate-le cătuşele.
- Cu excepţia potcovarului. - Poftim?
- De ce? - Rămâne ca asigurare.
- Ba pe naiba! - Avem nevoie de toată forţa.
Şi eu mă asigur că nu fugiţi peste graniţă.
Nu ne ducem acolo fără el.
Atunci staţi aici şi muriţi în ţărână.
Jack...
Conrad?
- Aţi face bine s-o aduceţi, băieţi. - Promitem.
Trei bărbaţi la stânga, Jack. Dar nu se vede Emilia.
- Uite-l pe Frank. - Doi la dreapta.
Acolo. Uite-o.
- Există o singură cale. - Nu există niciuna fără ne vadă.
- Deci care-i planul? - Îi omorâm pe toţi.
Sau am putea să-i rugăm frumos să se sinucidă.
- Suntem depăşiţi. Să fim deştepţi. - E chestie bărbătească, Jack.
- Te gândeşti la ceva? - Mă duc în faţă
şi îl rog pe Frank să mă lase să intru.
- Cred că o face. - Ba bine că nu.
Hai să mergem.
Sunt Jack Keenan. Am venit să-l văd pe Frank.
Ce te face să crezi că Frank vrea să te vadă?
Jed... aşteaptă.
- Ce vrei? - Vreau să-ţi propun o afacere.
Aşa cum văd eu situaţia, suntem de aceeaşi parte.
Noi împotriva legii.
Ar trebui să ne combinăm forţele.
- Asta-i propunerea? - Da, asta.
Şi tot aurul lui Fife. Ştiu unde l-a ascuns.
Când ne-am văzut ultima dată încercai să mă omori.
Tu încercai să mă omori, Frank.
Era vorba de afaceri, la fel şi acum.
Luaţi-i pistoalele.
Mary, ce se petrece?
Întâi s-au golit străzile, acum au dispărut băieţii.
Şi Fife bea în crâşma mea. Dar nu spune nimic, nimeni nu spune.
- Nu sunt jandarmi la post. - Sunt toţi aici şi se îmbată.
Încă unul?
Unde-i Mick Scanlon?
Am auzit că a ieşit din oraş azi-dimineaţă.
Gata, plecaţi cu toţii. Dispăreţi!
- Nici măcar nu ne-am încălzit. - Ce zice sergentul dacă vă vede aşa?
Nu e cazul să ne facem griji. Şi nu mai suntem jandarmi.
Nu ne plătesc destul ca să luptăm cu Butler.
Mergem în sud la terenul aurifer. Să ne îmbogăţim.
Iar glumeţul ăsta apare de nicăieri pe calul lui imens
şi vrea să-mi bage un plumb chiar între ochi...
dar i se blochează pistolul.
Şi vrei să te alături bandei?
- Trebuie să ştii cine-i şeful. - Tu eşti şeful, Frank.
Ai omorât câţiva dintre oamenii mei, Frankie băiete.
Cum spuneam, era vorba de afaceri.
Fac şi eu un ban, ca tine.
- E drept. - Şi îţi spun un lucru.
Trebuie să fie nişte aur acolo pe Old East Road.
Mulţi fermieri au fost omorâţi pentru pământul ăla.
Între noi doi fie vorba, i-aş fi omorât şi pe degeaba.
Nimic nu se compară cu un bărbat sau o femeie murindu-ţi la picioare.
Privirea din ochii lor... frica.
Să ştii că va fi ultima lor expresie.
Cum a fost cu familia Ryan? Îi mai ştii? Shawn Ryan?
- Soţie, fiică, băieţel. - Da, ei...
A fost un omor pe cinste.
Trebuie să mă uşurez.
Du-te!
L-a răpus grogul lui Headly.
Emilia, sunt eu, Jack. Am să te scot de aici.
Se pare că ai uitat cine-i şeful, Jackie băiete.
- Zici că vrei în bandă? - Dă-i-o, Frank.
Vorbeşti de aur. Noi împotriva legii!
Te-a plătit Fife să vii după fiică-sa?
Sau aţi căzut la înţelegere? Îi salvezi fata, eviţi laţul?
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
- Eu am venit după el. - Ai venit după câinele ăsta?
Te aştepţi să cred că vrei să salvezi viaţa unui jandarm împuţit?
Nu să-l salvez. Să-l omor.
De ce? De ce vrei să-l omori?
Să-l împiedic să-mi fure femeia.
Dă-mi arma lui.
Keenan, e timpul să arăţi ce poţi sau să mori.
Fă-o.
Omoară-l.
Ridică-l.
Băieţi, dacă Jack nu împuşcă poliţaiul... împuşcaţi-l pe Jack.
- Jack! - Gura!
Te-am avertizat, Mick. Am spus că nu sunt bun pentru inima ta.
Omoară-l, Keenan.
Da, uite-aşa se împuşcă un poliţai!
Foarte drăguţ, Jack.
Şi ce-o să faci? Ai doar un glonţ, prietene.
Ai dreptate.
Dar tovarăşii mei au grămezi.
Arunc-o! Aruncaţi toate armele!
Aruncaţi-le!
- Jos cu ele! - Faceţi ce spune!
- Repede! - Unde-i fata?
Unde este fata? Unde-i, Frank?
Au dus-o de aici. Acum vreo două ore.
- Ştii unde? - I-am auzit.
Dan, pune-l pe Mick pe cal. Căpitane, acoperă-mă.
Hai, căpitane, să plecăm!
Adunaţi caii! Aduceţi armele dinăuntru.
Mergem după ei, Frank?
Lasă-i, avem peşti mai mari de prins.
- Unde au dus-o? - M-ai împuşcat, ticălosule.
- Am tras în umăr. - Zici că ăsta-i umărul?
- Trebuia să trag de timp. - Ai ţintit inima şi ai ratat.
- Unde-i Emilia? - O duc la Chao Fat.
- De ce au luat-o? - Nu ştiu, ca s-o apere.
În caz că vin după ea unii ca tine.
Ne vedem în Hopetoun, Mick. Du-te să te pansezi.
- Dacă pierzi sânge... - Vin cu tine.
- Nu faci decât să ne încetineşti. - Pe dracu', sunt încă om al legii.
Conrad...
Cât vrei pentru ea?
Să nu-ţi vină vreo idee, Chao Fat.
Acum e pisicuţa lui Frank.
- Emilia. - Conrad.
Emilia, eu sunt.
Nu-i nimic. Totul o să fie bine.
Unde plecaţi? Nu puteţi să părăsiţi oraşul!
Priveşte-ne! Nu mai e lege în Hopetoun.
Mai repede!
Voi nu sunteţi bineveniţi aici.
- Cine spune? - Eu. E barul meu.
Nu mai este. Tu... îmi aparţii.
Biruiam şi cădeam de pe cal.
- Ăsta-i ghinion. - Fă-ţi griji pentru tine, bătrâne.
Prea târziu, Emilia a dispărut.
- Cică a luat-o Fuller. - Fuller?!
- L-au recunoscut doi mineri. - Trebuia să-l fi împuşcat...
- Şi unde-au plecat cu ea? - Pe drumul vestic, acum o oră.
- Cam departe. - Ar putea fi oriunde.
N-o s-o găsim doar dând din gură, nu-i aşa, băieţi?
Vom face tabără pentru la noapte.
Ţi-e frig? Mă duc să aduc nişte lemne de foc.
Dă-mi drumul!
Şi unde te duci? În braţele potcovarului?
Sau poate acasă la tăticu'?
Da, Emilia. Ştiu tot.
Tatăl tău l-a angajat pe Butler. Ei au ucis fermierii de pe Old Road.
- Şi pe Ruby. - Nu, tu ai omorât-o.
Ce motiv aş fi avut?
- Şi tu lucrai pentru el. - De aia a pus să fiu arestat?
Cum a putut să facă aşa ceva?
Pentru teren, evident.
Şi banii pe care-i va obţine când îl va vinde căii ferate.
Regret, Emilia.
M-ai salvat de banda lui Butler.
De ce?
- Ai fost împuşcat. - Nu, e doar o zgârietură.
Poftim.
Te-am judecat greşit. Îmi pare rău.
Eşti o femeie foarte frumoasă, Emilia.
Şi soţia ta a fost.
E incredibil cât de mult semeni cu ea.
- Îmi pare rău. - Nu. Mie îmi pare rău.
Las-o! Las-o!
- Pleacă de lângă ea. - Măi, măi, măi.
Ia uite ce-a adus vântul. Trei morţi.
Trei morţi cu arme.
Pleacă de lângă el, Emilia.
- Nu. - Cum adică nu?
Destul! Lăsaţi armele jos!
Lucrează cu banda lui Butler. Ei au ucis familia Ryan.
Pe George, pe Ruby. El te-a răpit.
El m-a salvat. Nu pe el îl căutăm.
Ce spui, Jack?
Hai, Mary, predă-te.
Într-un bar plin de târfe, tu te laşi greu?
Nu aici, Frank. De ce nu... mergem sus în camera mea?
Nu-mi pari genul de femeie timidă, Mary.
Unele lucruri le prefer în intimitate.
- Să mergem. - Aduc o sticlă de băutură fină.
Şi omorul trebuie făcut în intimitate.
- Dă drumul mamei mele! - Tom, pleacă de aici! Tom!
- E dur viermişorul ăsta. - Ia-ţi mâinile de pe fiul meu!
Ce-mi dai dacă-l las în pace?
- Joc cinstit. - Pleacă de aici, puştiule.
Tommy, vreau să te duci acasă la Catherine.
- Vreau să stau cu tine. - Trebuie să ai grijă de Catherine.
Nu te gândi la mine. Nu păţesc nimic. Promit.
Îţi promit. Vino aici.
Te iubesc. Hai, du-te, du-te!
Tom Barrett, faci cum spun!
Ai să joci cinstit, Mary?
Te păstrez pentru mai târziu.
Stai cu ochii pe ea!
Distraţi-vă, băieţi!
Oraşul ne aparţine! Condus de regulile lui Butler!
Băutura e gratis, la fel şi femeile!
- Pleci undeva? - Ce vreţi?
- Am venit să ne luăm graţierea. - Şi cele 400 de lire.
Am promis banii şi graţierea cu condiţia să-mi aduceţi fiica.
Emilia!
- Mulţumesc Domnului! - Ştiu ce-ai făcut!
Ce-am făcut?
Ai angajat banda Butler să cureţe terenul ca să-l vinzi căilor ferate.
Nu, nu! Nu e adevărat! N-am...
Nu m-am aşteptat să iasă atât de rău.
Jur pe sufletul mamei tale, da, am vrut să plece, dar Butler a...
- Şi-a pierdut controlul. - El a făcut exact ce i-ai sus.
Crezi că i-am spus să-mi răpească fiica?
- Ce spui, Jack? L-aş crede în stare. - De ce-a răpit-o?
Lăcomie, ce altceva?!
S-ar putea să aibă puţină.
- Mai lasă-mă. Emilia, plecăm. - Nu.
- Urcă în şaretă. - Nu.
James Fife! Eşti arestat pentru conspiraţie la crimă.
Francis!
Eşti teafăr?
S-a terminat!
- Nu, nu s-a terminat. - Ba da.
Nu s-a terminat. Banda Butler e în oraş.
A pus stăpânire pe crâşmă.
Treziţi-vă!
Ridicaţi-vă! V-aţi distrat, acum la muncă.
Dă-mi nişte rom! Dă-mi rom!
Mâncare pentru băieţi.
Băieţi, întâi mâncăm,
iar după aceea ardem oraşul din temelie.
Frank Butler!
Băieţi, băieţi!
Ce-i cu tine, Jack?
Eşti ca un miros urât.
Ca o baligă pe cizma mea de care nu pot scăpa.
Îţi dau ultima şansă, Frank.
Ia-ţi gaşca, adună-ţi oamenii şi plecaţi din Hopetoun.
Iată cum stă treaba:
îmi place aici, îmi plac oamenii...
mai ales acea... Mary.
Cred că mă place.
- Omorâţi-l. - Armele jos, băieţi!
- Sau nu! - Eşti arestat, Butler.
- Tu şi oamenii tăi. - Băieţi!
Avem nişte omoruri de comis!
Mişcaţi-vă fundurile încoace!
Jack!
Duceţi-vă la etaj, fugiţi!
Dan, la etaj!
Pe acoperiş!
Dan, dă-le de lucru!
Haide, haide!
Ce prostie!
- Dar ai plonjat frumos. - Da...
Poţi să mergi? Haide!
Catherine!
- Jack! - Stai jos, stai jos!
- Frederick, eşti rănit? - O mică intoxicaţie cu plumb.
- Nu, mama mea! - Mă duc s-o aduc.
Iar voi aveţi grijă de tânăra doamnă, da?
În mod sigur, Jack.
Dan!
- Spune-mi din nou ce căutăm aici. - Ce ţi se pare? Salvăm oraşul.
Acelaşi oraş care crede că suntem ucigaşi, jigodii, mincinoşi...
- ...câini, trişori? - Şi ai crede că suntem?
- Ăla e plumb, Jack. - Ştii ceva?
Cred că trebuie să merg la crâşmă.
- Băutură? - Mary. Dar nu cred că...
vrei să pui din nou pariu pe viaţa mea.
- Ne vedem în partea cealaltă? - Ne vedem în partea cealaltă.
- Eşti gata? - Da.
La trei?
Trei!
- Foarte drăguţ, Frank. - Îl vrei, Jack?
Fă cunoştinţă cu el.
Haide.
Edwards.
M-am gândit că v-ar prinde bine un potcovar.
Iată care-i înţelegerea: îmi iau calul...
plec din oraş... şi nu mai caut să mă răzbun.
Nu-mi cauţi ceartă, nu-ţi caut ceartă.
Interesul amândurora este să plec.
Mă tem ca nu pot să fiu de acord cu înţelegerea.
Atunci unul dintre noi va trebui să moară.
Ai spus chiar tu că sunt doar afaceri.
De ce vrei să devină personal?
Este personal, Frank. Doar că n-o ştii.
Îţi aminteşti de fratele tău Joey?
Eu l-am omorât.
Te aştept afară.
Jack, te rog.
Nu trebuie s-o faci. Tu nu eşti om al legii.
Nu e responsabilitatea ta.
Nu te băga, lasă pe altcineva să se ocupe de Frank Butler!
Mary... nu mai are cine.
Am să termin cu el.
Jack!
- Nu trebuie să mergi. - E tatăl meu.
- Am să te aştept. - Bine.
Mă întorc în Hopetoun peste trei zile.
Dacă mai găsesc pe vreunul din voi...
Mergeţi şi terorizaţi Victoria.
Vremea voastră în oraşul meu s-a sfârşit.
Îmi pare rău că a trebuit să te împuşc, Mick.
- Să ai grijă de tine, Jack. - Şi tu.
- Rămas bun. - Adio, Jack.
Am spus că rămân. Mă întorc la vechea meserie.
O dată potcovar, mereu potcovar.
Stai cu ochii pe bătrân, da?
Cred că a găsit deja pe cineva care să-l îngrijească.
A fost frumos să fim camarazi, Conrad.
Şi pentru mine la fel, Jack.
Dacă avem vreodată nevoie de o potcoavă, ştim unde să venim.
- Jack! - Salut! Ascultă.
Să ai grijă de mama ta, bine?
Bine.
- Gata? - Da.
- E o ţară mare, Dan. - Aşa-i.
Încotro mergem?
- Cred că spre vest. - Da...
Da, e bine să mergem spre vest.
Soarele străluceşte mereu, cerul e întotdeauna albastru.
Femeile au dinţi naturali.
Hai să mergem.
Păzea că venim!
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam Sync DISTEL@subs.ro
Thanks to Szaki, LaDa, mercurian and LU