Din episoadele anterioare...
- Cine mi-a ucis mama? - Nu. Dacă-ţi spun numele,
te vei repezi asupra lui. E ca şi cum te-aş împuşca eu.
Vin să te omoare şi nu-i voi lăsa. Voi pune capăt.
Nimeni în afara noastră nu trebuie să afle.
Pentru toată lumea, Roy Montgomery a murit ca un erou.
Kate!
Trebuia să se termine. Montgomery s-a sacrificat pentru ea.
E mult mai mult decât crezi.
- Alo? - Domnule Castle,
sunt un amic al lui Roy Montgomery. Trebuie să discutăm.
A zis că va fi teafără cu o singură condiţie.
Să nu se mai apropie de cazul mamei ei. Mă va asculta. Îi distrag atenţia.
Nu!
- Beckett! - Castle!
- Beckett! - Castle, sunt aici!
Ţine-te bine, Beckett!
CU TREI ZILE ÎNAINTE
Ori e cel mai plicticos vis, ori nici tu nu poţi dormi.
Nu-i un vis, mai degrabă un coşmar.
Discursul de absolvire?
E şansa mea de a spune ceva important, care merită luat în seamă.
Nu vreau să-l ratez, dar simt că n-am nimic de zis.
Nimic în comparaţie cu textele sacre ale omenirii,
precum discursurile lui Churchill sau ale lui Steve Jobs?
Ar trebui să alegi pentru comparaţie nişte discursuri mai uşurele,
cum sunt cele din "Spune orice" sau "Amurgul".
N-ar trebui să fie aşa greu.
Lucrurile care merită cel mai mult în viaţă sunt deseori cele mai grele.
De exemplu...
Ăsta da, telefon inteligent!
Ştiu că nu înţelegi de ce-şi ia în serios discursul de absolvire.
Tu, probabil, n-ai purtat decât chiloţi sub robă.
Mă insulţi! Dacă vrei să ştii, nu purtam nimic.
Scuze, bine că m-ai corectat.
- Cum face faţă tatăl absolventei? - Mi-am făcut un plan să-mi înec amarul.
După ceremonie, mama pleacă la Hamptons, Alexis, la petrecere...
Eu mă voi distra cu un festin "The Killer" şi "Hard Boiled".
- Ăsta da, festin. - Îţi place John Woo?
- Cât mai sângeros posibil. - Doar nu vrei să vii pe la mine?
Ba aş veni.
Un tip hispanic, 25-30 ani.
L-a găsit un taximetrist acum vreo oră şi ne-a sunat.
- Are acte? - Nu, l-am căutat prin buzunare.
Nici telefon, chei sau portofel. Îi verificăm amprentele.
După urma de sânge, a fost împuşcat înainte să intre pe alee.
A fost lovit în umăr de un glonţ de 357,
dar a fost ucis cu unul de 9 mm, în stilul execuţiilor.
Două arme... mai mulţi trăgători.
Criminaliştii au găsit urma de sânge de la prima împuşcătură?
Începe de la colţ. Nu i se ştie exact originea, dar încă mai căutăm.
E un cartier rău famat. Un jaf care s-a sfârşit rău?
Poate. Urmele de pe umăr arată că a cărat ceva greu.
Cel puţin 13 kg.
Are ceva urme de ţesut sub unghii.
Poate obţin ADN-ul, dar voi şti mai multe după ce-l duc la morgă.
Poate n-avea nimic în buzunare, dar ascundea ceva în pantof.
- Şperacle? - Oare ce făcea cu nişte şperacle?
Era un hoţ. Orlando Costas.
Câteva intrări prin efracţie dovedite, suspectat de mult mai multe.
- Lucra cu Cazadores. - Cazadores?
O bandă care se ocupă cu furturi, trafic de droguri şi de arme,
dar antecedentele lui Orlando datează din adolescenţă.
- N-a mai fost arestat de atunci. - Poate a revenit.
Nu ştiu. A făcut multe să-şi spele trecutul.
A fost în armată patru ani, l-au lăsat la vatră anul trecut.
A fost în Poliţia Militară în Germania.
Poliţia Militară? Chiar şi-a spălat păcatele.
Dacă se îndreptase, cum de-a ajuns mort pe alee? I-aţi găsit rudele?
Părinţii sunt morţi, dar i-am găsit iubita, Marisol Castaneda.
O aduce Esposito.
Aseară ne-am dus împreună în pat.
Azi dimineaţă, când m-am trezit, lipseau şi el şi maşina.
Unde s-a dus?
Cred că la centrul de informare, să vadă ofertele de slujbe.
Aşa face mereu dimineaţa.
- Îşi căuta de lucru? - De luni de zile.
Orlando a fost în armată.
Ai zice că e ceva important, dar e greu,
mai ales după ce mi s-a scurtat programul.
Avea probleme financiare? A revenit la vechile obiceiuri?
Nu!
Ştim că a lucrat cu Cazadores.
- Crezi că... - Nu!
A muncit mult să scape.
De-aia s-a înrolat, să scape de ei, să fie un om mai bun
pentru mine şi fiul nostru.
N-a fost vina lui. Găsiţi-l pe cel care l-a ucis!
Ce maşina aveaţi?
La două cvartale distanţă,
pete de sânge pe portieră... Asta e.
A fost împuşcat altundeva şi a venit aici?
De ce nu s-a dus acasă? Nu s-a pansat?
- Se întâlnea cu cineva pe alee. - Un telefon.
Ultimul apel dat la 4:47, înainte să moară.
Verifică numărul.
O armă. Calibrul 38.
- Folosită de curând. - Un schimb de focuri.
- Aşa s-a rănit la umăr. - Înseamnă că poate mai e un cadavru.
- Ştiu de unde venea. - De unde?
- Ultima oprire, First Avenue, 299. - Ia stai. Ce-i acolo?
Locuinţa căpitanului Montgomery.
- Bine că n-aţi păţit nimic. - Aşa am zis şi eu.
De când a murit Roy, dorm cu pistolul pe noptieră.
- Era un singur tip? - Din câte ştiu, da.
Îi lua dosarele din fişet. Avea laptopul lui Roy în rucsac.
Când m-a văzut, a scos arma şi, Doamne iartă-mă, l-am împuşcat.
Cred că l-am lovit în umăr. A tras şi el, apoi a sărit pe geam.
El era?
Da.
- Mă bucur că Evan şi fetele nu-s acasă. - Nici eu nu trebuia să fiu.
Parcă ar fi ştiut că nu e nimeni acasă.
Era ceva special în dosarele alea?
Hârţoage, documente legalizate, câteva notiţe despre cazurile lui Roy.
Ce era în computer?
Vechile lui fişiere, dar eu îl foloseam mai mult pentru reţete şi felicitări.
Căutau dosarele lui Montgomery. Nu valori, nu bani.
Acum, hoţul e mort şi dosarele au dispărut.
- Fără concluzii pripite! - Dar ce altceva ar putea fi?
Toţi cred că Montgomery a murit capturând un ucigaş de poliţişti.
Numai noi ştim în ce-a fost implicat şi ce legătură avea cu moartea mamei tale.
- Nu poate fi o coincidenţă. - Verificaţi-i din nou cazierul.
Vedeţi dacă Montgomery l-a arestat şi aflaţi ce-i cu numărul ăla.
Vreau să ştiu cu cine vorbea înainte să moară.
- Spune ceva liniştitor. - Sunt mii de spargeri anual în oraş.
- Asta pare diferită. - Nu înseamnă că şi este aşa.
Montgomery a lucrat la sute de cazuri.
Dacă i-a luat dosarele, nu înseamnă că are legătură cu cazul mamei tale.
Atunci de ce-a murit hoţul?
Ştii că tipii din jurul lui Montgomery mă voiau moartă,
fiindcă aflasem prea multe,
iar el şi-a dat viaţa să mă protejeze şi ei tot au încercat să mă ucidă.
Uneori mă întreb cum de mai sunt încă în viaţă?
De parcă aş aştepta un nou indiciu.
Dacă tocmai ăsta e indiciul?
CASTLE Sezonul 4 Episodul 23
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
În sfârşit, lucrurile mergeau mai bine pentru ea, pentru noi.
Ieşise din carapace... şi acum?
Crezi că are legătură cu cazul mamei ei?
Sper că nu.
Amicul lui Montgomery mi-a spus clar.
Dacă îşi bagă iar nasul în cazul ăla, o vor căuta din nou.
- Nu pot lăsa să se întâmple asta. - Ştiu.
- Mulţumesc. - Ai reuşit să dormi puţin?
Nu prea.
- Ceva nou despre victimă? - I-am verificat iar cazierul.
Montgomery nu l-a arestat niciodată. Spargerea n-a fost ceva personal.
Telefonul dat înainte de crimă?
Cu cartelă. Nu se cunoaşte deţinătorul.
Nu eşti singură. Sunt aici.
Ştiu.
Bună.
Ne-am înşelat privind motivul spargerii casei lui Montgomery.
Martorii au văzut un hispanic pe alee, într-o maşină Maroon DeVille.
Avea un tatuaj pe gât, un leu încadrat de litera C.
- Cazador? - Banda în care a fost victima.
Bande...
Dacă tipul era pe alee, poate el l-a ucis pe Orlando.
Ştim numărul maşinii?
Nu, dar seamănă cu cea a lui Vicente Delgado.
Membru marcant al bandei. Fiţi atenţi!
Vărul lui, Diego Gutierrez, a fost arestat de Montgomery în 1995 pentru omor.
La o lună după moartea căpitanului, avocatul a cerut rejudecarea procesului.
Găsiţi-l!
- Poliţia! Mâinile sus! - Nu mişca!
Arată-mi mâinile!
Ia uite, un pistol de 9 mm.
Ca şi cel cu care a fost omorât Orlando Costas.
Ţi-am spus, nu eram pe aleea aia. Martorii tăi sunt chiori.
Îl cunoşteai pe Orlando Costas.
Da, l-am cunoscut, înainte să plece.
Când aţi vorbit ultima oară?
- Acum câţiva ani. - Sau ore.
Înainte să moară, Orlando a sunat la telefonul găsit la tine.
Recunoaşte şi îţi păstrezi 30 de ani de libertate.
L-ai pus să spargă casa lui Montgomery, să fure dosarele vărului tău,
apoi l-ai împuşcat.
Ce dovezi ai, păpuşă? Gloanţele nu se vor potrivi.
Rămâi cu un telefon şi nişte tipi care au văzut o maşină comună.
Ştii de ce nu-mi poţi pune asta în cârcă? Fiindcă n-am fost acolo.
Nu, pe dracu'!
Rezultatele balistice. Ultima şansă să facem o înţelegere.
Reţine-l pentru posesie de arme şi droguri. Vorbesc cu procurorul să-l acuze de crimă.
- N-a fost el. - Cum adică?
S-a găsit ADN pe ţesutul de sub unghiile victimei.
L-am comparat cu al lui Vicente. Nu-i al lui.
Nu aparţine nimănui din baza de date.
Dar e identic cu cel găsit la un alt loc al crimei.
Tot e ceva. Care loc al crimei?
- Unde a fost împuşcat cineva. - Unde ai fost împuşcată tu, Beckett.
ADN-ul confirmă că cel care l-a ucis pe Orlando pe alee
e cel care te-a împuşcat şi pe tine.
Nicio urmă timp de 11 luni, apoi... asta.
- Gates ştie? - Nu.
Nici nu-i spunem. Dacă află de legătura cu împuşcarea mea, îmi ia cazul.
Ar trebui să renunţi la caz.
Au mai încercat o dată să te omoare. Dacă vei continua...
- Ce-i va opri să încerce din nou? - Dar acum ce-i opreşte?
Nu. De un an de zile aştept asta. Nu permit nimănui s-o dea în bară.
Javier...
Nu-i a bună.
- Ar trebui să-i spunem lui Gates. - De ce?
Ca s-o trimită pe Beckett acasă?
Crezi că va reuşi? Crezi că o poţi opri?
Tot va investiga acest caz, oficial sau nu.
Măcar aşa o putem proteja.
- Alo? - Ştii de ce te sun, dle Castle.
Tu erai! Slavă Domnului! Ce se întâmplă?
- De ce s-a spart casa căpitanului? - Făceau curăţenie, probabil.
Se asigurau că nu mai e nimic în dosarele lui.
Cât timp Beckett renunţă la anchetă, aşii sunt la noi.
Deja îl urmăreşte pe trăgător. Nu se va lăsa.
Asta-i o problemă. Dacă nu termină, o vor ataca din nou.
Dacă tu n-o poţi controla, eu nu pot controla situaţia.
Acuzaţiile pentru droguri şi arme îmi permit să te ţin închis vreo cinci ani.
Cinci ani din viaţă.
Merită?
Ştiu că nu l-ai ucis pe Orlando.
Dar te-a sunat şi aţi vorbit două minute.
Erai pe alee. De ce?
Nu-i nimeni aici, doar tu şi cu mine. Nu sunt camere,
nu-s microfoane, nu ascultă nimeni. Te pot scăpa de acuzaţii.
Îţi primeşti înapoi cinci ani din viaţă dacă-mi spui ce ştii.
M-a sunat săptămâna trecută. Zicea că-i merge rău
şi m-am oferit să-i dau ceva de lucru.
Dar ştia că, dacă se întoarce în Cazadores, nu va mai pleca.
Voia doar un împrumut, un ajutor în amintirea vremurilor trecute.
- I l-ai dat? - Nu. M-a implorat.
Spunea că mi-i dă înapoi.
Că a dat peste ceva tare de tot, care-l va face bogat.
- Ţi-a spus ce anume? - Nu, m-a sunat în dimineaţa aia
şi mi-a zis că a ieşit rău,
era disperat, zicea că îl vor omorî.
- Cine anume, "ei"? - Nu ştiu, dar era speriat.
- De ce te-a sunat? - Pentru protecţie, păpuşă.
Zicea că se va întoarce dacă-l ajut şi ştia că ăsta era preţul.
I-am spus locul de întâlnire. Când am ajuns acolo, el era mort.
- Tu ai stabilit locul? - Exact.
- N-ai mai spus nimănui? - Nu.
Ai văzut ceva acolo?
Un alb. Cam la 1.80 m.
L-am zărit înainte să-l înghită noaptea cu totul.
I-au ascultat telefonul lui Orlando. Numai aşa au putut ajunge primii.
Dar cum de l-au vizat pe Orlando pentru lovitură?
- Avea mare nevoie de bani. - Dar de unde au ştiut?
- De unde-i cunoşteau trecutul? - Din armată.
- L-a angajat cineva care îl ştia. - Putem începe de aici.
Dar oricine se apropie de acel secret e mort. E clar, suntem depăşiţi.
- Vorbeşte în numele tău, frăţioare. - A venit situaţia lui Orlando.
Era lefter până săptămâna trecută
când s-a făcut un transfer de 10 mii în contul lui.
- Nedetectabil? - Pistă moartă.
Depozitele da, dar retragerile duc undeva.
Chiar de la început, Marisol a plătit facturile cu ei.
- Dacă ea ştia de bani... - Ştia că Orlando pune ceva la cale.
- Ne-a minţit. - Nu numai asta. Conform băncii,
- ...şi-a lichidat contul acum o oră. - Fuge din oraş.
Vreau să te întreb câte ceva înainte de a pleca din oraş.
Şi de data asta vreau adevărul.
Vă spun adevărul. N-am ştiut nimic despre bani până azi.
Şi cum se face că te-ai folosit de ei de când au intrat în contul tău?
- Orlando... - A fost cardul tău, Marisol!
Pentru cine lucra Orlando?
Ştii ce-o să se întâmple dacă nu vorbeşti?
Mergi la închisoare, iar copilul tău ajunge în grija statului.
Asta vrei? Marco pe stradă, racolat de Cazadores
la vârsta de zece ani, ca tatăl lui, mort într-un canal la 19!
Du-te dracului!
Beckett... destul.
Orlando spunea că e cineva din armată, un tip periculos.
Dar era o lovitură scurtă, mulţi bani pentru o treabă uşoară.
- Iar noi aveam nevoie de bani. - Ce trebuia să facă?
Să ia nişte dosare... din casa unui poliţist mort.
- Ce dosare? - Toate, oricâte găsea.
Ştii cum îl chema pe tipul din armată?
- Nu. - L-ai întâlnit?
- Nu. - A sunat vreodată acasă?
Lăsa bilete cu ora şi locul în cutia poştală.
Era codificate, aşa că n-aveam cum să ştiu locul.
Dar eram o dată în maşină... am văzut unde s-au întâlnit.
La biserica de pe strada State.
- Miercuri, spui? - Da, pe la ora 15:00.
- S-a întâlnit cu cineva? - Îmi pare rău, aş vrea să vă ajut.
Dar aici vine multă lume şi zilnic avem parte de mulţi necunoscuţi.
Îi lăsăm să-şi spună rugăciunile.
Se pare că există un preţ, după cum arată cutia pentru donaţii.
Nu-i cel mai bun cartier.
Prindem puşti din găşti şi vagabonzi
încercând să profite de mai mult decât le oferim.
Cum îi prindeţi?
Miercuri, ora 15:00.
Iată-l pe Orlando.
- El este. - La naiba!
Haide... haide...
Da!
- Deci aşa arăţi. - Îl caut în baza de date a armatei.
Dacă s-au cunoscut în unitatea lui Orlando, îl identificăm.
Nu! Nu ştim cine-i implicat şi nici cât de departe merge.
Cum îi punem poza acolo, ei vor şti. El va dispărea
şi nu-l vom mai vedea. Trebuie s-o facem singuri.
Beckett, e imposibil. N-avem decât figura lui.
N-avem nume, identitate, nu-l putem găsi.
Vom găsi o cale să aflăm cine este. Nu voi pierde pista asta.
Cum să investigăm dacă nu putem investiga?
Ai auzit-o pe doamna. Găsim o cale.
Ai trezit dragonul.
Totul e la o scară mult mai mare decât îţi imaginezi.
- Kate! - Să nu mori!
Nu te poţi ascunde de mine...
- Cine te-a angajat s-o ucizi? - Uită de asta. Nu te atingi de ei.
- Bună. - Bună.
Am vorbit cu Esposito.
Ucigaşul avea un breloc de la firma de închirieri Eastway.
- Poate fi de la o mie de maşini. - Ştiu, e acul în carul cu fân.
Dar măcar ştim care e carul, iar ei ţin permisele la dosar.
Sigur, a dat un nume fals. Dar vom putea să restrângem căutarea.
- Kate! - Ce s-a întâmplat?
Trebuie să te opreşti. Trebuie să pui capăt anchetei.
Castle, am mai vorbit despre asta. Mi-e foarte bine. Deţin controlul.
Nu, nu-l deţii. Ei deţin controlul.
Şi dacă nu te opreşti, te vor ucide.
Despre ce vorbeşti?
Înainte ca Montgomery să intre în hangar,
a trimis cuiva un pachet. Cineva în care avea încredere.
Conţinea informaţii dăunătoare persoanei care conduce totul.
Montgomery încerca să te apere.
Dar pachetul a ajuns abia după ce ai fost împuşcată.
Prietenul lui Montgomery... a căzut la înţelegere cu ei.
Dacă te lăsau în pace, informaţiile din pachet nu vedeau lumina zilei.
Dar ei au pus o condiţie. Ca tu să te retragi.
De aceea eşti încă în viaţă, Kate, fiindcă te-ai oprit.
De unde ştii?
Pentru ca înţelegerea să funcţioneze,
cineva trebuia să se asigure că nu continui.
- Faci şi tu parte din asta? - Încercam să te protejez.
Spunându-mi minciuni
despre cel mai important lucru din viaţa mea?!
Numai prin minciună te-am putut apăra.
Castle, n-aveam nevoie de apărare. Aveam nevoie de o pistă,
iar tu ai ţinut-o pentru tine un an de zile.
- Cine e respectivul? Cum dau de el? - E o voce la telefon.
- O umbră într-o parcare. - Te-ai întâlnit cu el?
De unde ştii că nu a ordonat uciderea mamei?
De unde ştii că nu e implicat? Şi cum naiba ai putut să faci asta?
Pentru că te iubesc.
Dar o ştii deja, nu-i aşa? O ştii de un an.
Chiar aşa?! Aduci vorba de asta...
- ...după ce-mi spui că m-ai trădat? - Kate, ascultă-mă...
Să te ascult? De ce te-aş asculta?
Cum aş putea să cred ce-mi spui?
Cum ai putea...
Gândindu-te la tot ce am înfruntat împreună!
Patru ani am fost lângă tine.
Patru ani am aşteptat să deschizi ochii şi să vezi că sunt aici...
şi că sunt mai mult decât partener.
În fiecare dimineaţă îţi aduc cafeaua doar ca să te văd zâmbind.
Fiindcă eu cred că eşti cea mai... remarcabilă...
exasperantă... provocatoare...
frustrantă persoană pe care am cunoscut-o.
Şi te iubesc, Kate. Iar dacă... înseamnă ceva pentru tine,
dacă ţii măcar puţin la mine, opreşte-te.
Dacă ţin la tine? Ai făcut o înţelegere pentru viaţa mea,
de parcă aş fi un copil. E viaţa mea, a mea.
Tu nu poţi decide.
Dacă nu te opreşti, ei vor decide.
- Vor veni după tine, Kate. - Să vină!
L-au trimis pe Koonan şi el e mort. L-au trimis pe Lockwood şi el e mort.
Iar eu sunt încă în viaţă şi sunt pregătită!
Pentru ce? Să mori pentru cauză?
Acum nu mai anchetezi o crimă, Kate. L-au transformat în război.
Dacă vor război, mă războiesc cu ei chiar la ei acasă.
Se pare că nu mai am nimic de spus.
Ai dreptate, Kate. E viaţa ta. Poţi să-ţi baţi joc de ea dacă vrei,
dar eu nu stau să privesc, aşa că... s-a terminat.
Am terminat.
E totul în ordine?
Da. Cum merge cu discursul?
Am văzut sau citit tot ce s-a scris până acum
şi am adunat tot ce-i mai bun într-un discurs.
Apoi l-am citit cu voce tare. Ghiceşte cum suna.
Ca o tâmpenie pompoasă. Am 18 ani, ce naiba ştiu eu?
Tot ce ştii, tot ce vei şti este..
ce e adevărat pentru tine.
Ştiu că totul se schimbă. Totul va fi altfel
şi sunt atât de speriată.
- De ce? - De mersul mai departe.
Scrie despre asta. Pare adevărat.
"ADEVĂRUL ÎNVINGE TOTUL"
- Unde-i Castle? - A ieşit din echipă. Ce aţi aflat?
Eastway a închiriat 700 maşini miercurea trecută.
Credem că suspectul foloseşte numele de Cole Maddox.
- A închiriat pe aeroport. - Are permis de Kansas.
- Am cercetat. E nume de acoperire. - A returnat maşina?
Nu, dar... Eastway îşi supraveghează tot echipamentul prin GPS.
I-am dat de urmă în Lower East Side, undeva aici, pe o rază de un cvartal.
Tu ne anunţi dacă se pune în mişcare. Esposito, vii cu mine.
Dacă vreţi s-o faceţi, faceţi-o cum trebuie.
Puneţi o echipă la maşină şi luaţi ajutoare.
Ryan, totul a început cu un grup de poliţişti corupţi.
De unde ştim că nu mai sunt alţii? Mai avem un pic şi-l prindem.
N-am să stric totul anunţându-l următoarea mişcare.
Cu tot respectul, ţi-a tras un glonţ în inimă, apoi a dispărut.
- Nu te poţi duce nepregătită. - Nepregătită?
Mă pregătesc pentru asta de 13 ani încoace.
Javier, frate, n-o lăsa. E un risc prea mare.
Stai liniştit, frăţioare. Ne descurcăm noi.
Nu vrem să pierdem discursul... sau toată festivitatea.
Sunt aproape gata.
L-am prins. Portarul hotelului de vizavi a recunoscut maşina.
Funcţionarul de la recepţie confirmă că dl Maddox a închiriat o lună.
Ne deschid camera lui.
- Liber. - Dosarele lui Montgomery.
Lista de contacte. Ce naiba căutau?
Nu ce. Pe cine. Au luat albumul lui de la nuntă.
Caută pe cineva apropiat lui.
- Poate că l-au găsit. - Să plecăm de aici.
Chem ajutoare.
- Spune-mi doar cine-i responsabil. - Îţi pierzi timpul, dnă detectiv.
- Habar n-ai cu cine te pui. - Nici voi.
De fapt... noi ştim exact cu cine ne punem.
Ajutor! Doamne!
Nu se poate! Nu aşa.
Haide. Nu!
Castle...
- Beckett! - Castle!
- Beckett! - Castle, sunt aici!
Nu! Dumnezeule, Castle!
Rezistă, Beckett!
- Castle! - Beckett!
Castle...
Ascundeţi dovezi, minţiţi un ofiţer superior...
Ceea ce aţi făcut dezonorează oraşul şi această insignă.
Nu numai că nu veţi mai lucra la caz, dar vă suspend din acest moment.
- Dar, domnule... - Fără "domnule". Nu meriţi uniforma.
Predaţi insignele şi armele.
Detectiv Beckett.
Păstreaz-o. Îmi dau demisia.
Există un adevăr universal pe care îl înfruntăm cu toţii...
fie că vrem, fie că nu. Totul se sfârşeşte până la urmă.
Oricât am aşteptat această zi, niciodată nu mi-au plăcut finalurile.
Ultima zi de vară... ultimul capitol al unei cărţi minunate...
...despărţirea de un prieten drag. Dar finalurile sunt inevitabile.
Javi... am fost nevoit.
Cad frunzele...
Închizi cartea...
Îţi iei rămas bun.
Astăzi este una din acele zile.
Ne luăm rămas bun de la tot ce ne era cunoscut,
tot ce ne făcea să ne simţim bine.
Ne continuăm drumul.
Dar fiindcă plecăm... ne doare.
Există anumite persoane care fac parte din noi
şi care vor fi cu noi indiferent ce se va întâmpla.
Ei sunt ţărmul nostru... Steaua Nordului
şi şoaptele din inimile noastre
care spun că vor fi cu noi... întotdeauna.
Nu, Alexis, mă descurc.
Am o sută de canale, am Xbox. Distracţie plăcută.
Nu-mi fac griji pentru tine până mâine la prânz.
Şi eu te iubesc.
- Ce vrei, Beckett? - Pe tine.
Îmi pare rău, Castle. Îmi pare foarte rău.
Foarte rău...
- Ce s-a întâmplat? - A scăpat şi nu mi-a păsat.
Am fost în pericol de moarte şi nu m-am putut gândi decât la tine.
Te vreau doar pe tine.
Domnul... Smith?
Cine eşti?
- Eşti un om foarte greu de găsit. - Ce vrei?
Deţii informaţii foarte delicate despre şeful meu
şi pe care le-ai folosit s-o protejezi pe det. Beckett.
Uiţi că... avem o înţelegere?
Nu. Ăla a fost şantaj.
Îmi vei spune unde sunt informaţiile, iar după aceea,
am s-o bag în pământ pe Kate Beckett o dată pentru totdeauna.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com