A năpârlit şi a băgat pielea în foc şi avea din nou formă umană.
E 9:18.
Poate 42 de grade.
Şi suntem în mijlocul pădurii.
Au fost raportate apariţii
peste tot în Bluff Creek Valley,
aşa că am decis să venim şi să verificăm noi înşine.
Uite, uite.
Bine, vezi asta?
Ramurile astea rupte?
Un semn comun al lui Yeti...
sau Sasquatch cum i-ar spune indigenii...
Îşi marchează teritoriul său.
Bine.
Dave, eşti acolo, amice?
Chiar aici.
Cred că suntem aproape.
Eşti gata să încerci urletul?
Nu ştiu, omule. Ce se întâmplă dacă o dăm în bară?
Dave, poţi face asta.
Ai ascultat urletul lui Yeti în toată lumea.
Uită-l.
Bine. Începem.
Ce-i asta?
Vino aici. Trebuie să vezi asta.
A ucis de curând.
Nu pot spune cu adevărat ce este.
Dar cu siguranţă am dat de ceva de data asta.
Acolo.
Du-te, du-te! Du-te, fugi!
Du-te! Du-te!
Sezonul 1, episodul 21. Yeti.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Pleacă de acolo!
La naiba.
Dr Silverton? Sunt Thom Carson.
Am un cal ce a fost atacat.
Bună, doctore.
Mulţumesc că ai ajuns aici atât de repede.
Bineînţeles. Ce s-a întâmplat?
Am auzit ceva ce deranja caii
Ceea ce am văzut era ceva mult mai mare.
I-a sfâşiat grumazul destul de bine.
Cu siguranţă sunt urme mari. Şi foarte profunde.
Maxilarul larg, dinţii îndepărtaţi.
Trebuie să curăţăm rănile astea
şi-i voi face o injecţie cu antibiotice.
Îi voi lua şi nişte sânge. Să testez hematocritul.
Ai avut dreptate. Orice a fost, a fost mare.
Da, am văzut pe unde a trecut prin gard.
Arată-mi, te rog.
Doamne.
A rupt laţii de la jumătate.
Ce-i asta? Asta e ciudat.
Uită-te la asta.
Acesta nu este păr de cal.
Thom, uită-te la asta.
Ai umblat desculţ pe afară?
Am picioarele mari, dar nu sunt atât de mari.
Eşti sigur că ai văzut un animal?
Nu, am tras.
Dar nu m-am gândit că am lovit ceva.
Urmele conduc într-acolo. Ar fi bine să verificăm.
Bine.
- Nu le mai văd. - A mers în această direcţie.
Este un pantof chiar acolo.
Ce?
E un nenorocit de picior.
Doamne. Dumnezeule.
Doamne.
Ce naiba a făcut asta?
Scumpo, am întârziat?
Mai eşti cu calul?
Ce?
Nu. Rămâi acolo. Nu atingeţi nimic.
Am plecat.
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
- Bun. Salut, Thom. - Nick.
Aceste răni arată de parcă au fost făcute de un animal.
- Poate de un lup? - Nu ştiu.
Dacă aceste urme sunt ceea ce Thom şi Juliette au urmărit
de la atacul calului,
mă gândesc că indiferent cine a făcut asta, a fost un om.
Răspunsul e evident.
Aceste crime au fost comise de un om desculţ
cu un lup.
Ce fel de om ar putea face toate astea?
Cred că serviciul forestier se ocupă de astea.
Să aducem nişte câini aici, să vedem dacă pot lua urma.
Da, domnule.
Băieţi?
Poate că au ceva
ce ne va spune ce căutăm.
Să sperăm.
L-am văzut.
- E aici! - Cine?
Yeti.
A fost Yeti. El i-a ucis.
El e încă acolo.
E încă acolo.
Nu-l lăsaţi să mă prindă.
Am identificat victimele ca fiind David Gimlin şi Michael Patterson.
Ambii de 25 de ani şi ambii se descriau ca cripto zoologi.
- Ceea ce înseamnă? - Vânătorii lui Yeti.
Martora a spus că au fost atacaţi de Yeti.
Staţi.
Deci, Yeti poartă haine?
Renunţaţi la serviciile forestiere.
Ăsta-i al nostru.
Unde e martora?
La spital... sedată.
Indiferent ce a văzut,
a speriat-o ca naiba.
Ne vom întoarce acolo mâine dimineaţă
să vedem dacă e în stare să ne povestească.
Bun. Şi puneţi-i pe tehnicieni să îmbunătăţească imaginea.
Poate că putem obţine o identificare.
Vă puteţi imagina chestia asta umblând pe internet?
Aceste imagini rămân aici.
Dacă presa află de ele, va fi un circ.
Te simţi bine?
Ce i-a ucis pe acei oameni?
Nu ştiu.
Dar avem o imagine de pe cameră. Purta haine.
Dacă e acelaşi lucru care a atacat calul lui Thom,
nu a fost un om.
Larry?
Haide, omule.
Culcă-te.
Ăsta n-arată bine.
Ce ai păţit, omule?
Cum este împuşcat un Wildermann în picior?
Bine, trebuie să aduc ceva pentru a curăţa rana.
Nu lucrează.
Ce? N-ai o slujbă? Da, ştiu, ştiu.
Recesiunea loveşte pe toată lumea, cred.
Trebuie să...
să...
să plec.
Să pleci? Ce? Vrei să pleci de aici?
Larry, ce s-a întâmplat?
Larry?
Larry.
Nu pari să-ţi revii.
Asta ar putea fi o problemă.
Da.
Detectivul Nick Burkhardt?
Cine eşti?
Sunt Claudia Harding de la Associated Press.
Sun în legătură cu uciderea
lui Michael Patterson şi David Gimlin,
de către ceea ce unii oameni spun că a fost Yeti.
Ce-mi poţi spune despre ancheta...
Am fost sculat de un apel de la Associated Press, la 5:00 dimineaţa.
Eu am primit unul la 4:30.
Am vorbit la spital venind încoace.
Medicul Verei Saldona a spus că este încă sub observaţie,
tot delirând despre Yeti.
Îi avertizează pe medici şi asistente să nu meargă în pădure.
Cred că trebuie să-i mulţumim că a sosit circul în oraş.
Puteţi să ne spuneţi cine sau ce
i-a ucis pe cei doi bărbaţi la Bluff Creek?
A fost atacul unui animal?
Aveţi suspecţi?
Ancheta e în desfăşurare.
Avem o serie de piste pe care le urmăm în timp ce vorbim.
Imediat ce vom avea nişte informaţii concrete,
veţi fi primii care vor afla.
Mulţumesc.
Ăsta-i un "no comment", căpitane?
Da, sunt Nick.
- Am nevoie de ajutorul tău. - Care este problema?
Ai auzit de atacul ăsta al lui Yeti?
- Da. Mă ocup de el. - Şi eu.
Nu mă aşteptam la asta, îţi spun.
Ce?
S-ar putea să-l am pe Yeti pe canapeaua mea.
Voi fi acolo cât de repede pot.
Brigada canină tocmai a sunat.
Au găsit un portofel la vreo 3 km de locul crimei.
S-ar putea să fie omul nostru.
Au vrut să vă transmit informaţia
şi să văd dacă vă puteţi întâlni cu ei.
Mă duc să verific la tehnicieni
dacă au putut îmbunătăţi imaginea.
Aşa să faci.
Eu voi petrece ceva timp cu câinii.
- Frank, sunt Juliette. - Ce mai faci?
- Bine. Tu? - Bine. Foarte bine.
De fapt, voiam să-ţi cer o mică favoare.
Vreau să verific un spectru ADN,
dar nu am acest fel de echipament în laboratorul meu.
- Aşa că mă... - Trimite-mi-l.
Voi fi fericit să-l verific.
Nu. De fapt, mă întrebam dacă m-ai putea strecura înăuntru
ca să pot vedea chiar eu.
E ceva top secret?
Nu, nu e top secret.
E mai mult... un secret mijlociu.
Îţi voi rămâne cu siguranţă datoare.
Sigur. Nici o problemă.
Fantastic. Mulţumesc.
Nick, e deschis!
Vrei s-o închizi? Şi încuie-o.
Mulţumesc că ai venit aşa de repede.
El este Larry.
Larry?
Da. Cred că a fost împuşcat în picior.
Şi... aş fi sunat la spital,
dar... nu este chiar într-o stare explicabilă pe moment.
Şi nu am mai văzut aşa ceva.
Te referi la faptul că oricine îl poate vedea aşa?
De asta n-am sunat la 911.
De ce nu a...
Woge? Nu cred că poate.
Stai. Ce ai spus?
Woge.
Se traduce aproximativ prin "valul care-l transformă."
Ştii, schimbarea? Venirea pe val?
Puternicul şoc hormonal?
Bine, atunci de ce nu a... "woge?"
Sau ar fi "de-Woge?"
Doar woge, bine?
Şi nu cred că o controlează.
Cred că e blocat.
Jumătate înăuntru, jumătate în afară.
Asta l-ar explica pe Yeti.
În cazul lui, da.
Monroe, prietenul tău a ucis două persoane noaptea trecută.
Nick, îl cunosc pe tipul ăsta. Nu este criminal.
Adică, îl cunosc de patru sau cinci ani.
Uite, câţiva din noi ne-am întâlnit la taverna Helvetia, bine?
Este ca un grup de sprijin informal.
Cu toţii avem probleme în controlul diferitelor noastre impulsuri.
Se pare că Larry a pierdut bătălia.
Poate, dar asta n-are sens, omule.
Îţi spun spun, Nick, Larry este un tip foarte calm.
Ultimul lucru pe care l-am auzit, e că a fost să-l vadă pe Brinkerhoff.
- Cine e Brinkerhoff? - Konstantin Brinkerhoff.
Un terapeut... specializat în probleme de identitate
şi de control al impulsului,
pentru aceia dintre noi care au nevoie de puţină ghidare suplimentară.
Cred că tocmai a scris o carte
despre confruntarea cu "omul interior".
Un terapeut Wesen.
Şi noi avem probleme, ştii.
Şi permiteţi-mi să spun,
mult mai mari decât îngrijorarea insecurităţii adolescentine.
Personal, nu mă dau în vânt după terapie.
Adică serios, cine vrea să mă audă vorbind despre copilăria mea?
Crede-mă, ştiu ce am făcut rău.
Ce este?
Nu folosiţi câini, nu-i aşa?
Ba da. De ce întrebi?
Sunt aici.
Asta e minunat.
Tot ce lipseşte sunt locuitorii oraşului cu furci şi torţe.
Câini aia o să-i conducă direct la casa ta.
Ba nu.
De aceea îmi marchez teritoriul.
Poţi vedea că-i sperie complet.
Îi sperie.
Da, dar asta ar putea fi oportunitatea de care avem nevoie.
Oportunitatea de a face ce?
Monroe, dacă ei află că Larry este în casa ta...
Nu-l vor găsi pe Larry.
Ajută-mă să-i scot cămaşa.
Bine, ce facem?
Nu e niciun motiv pentru care urma trebuie să se termine aici.
Monroe, asta nu este o idee bună.
Ştii care e cea mai proastă idee?
Ca ei să ne găsească pe tine şi pe mine aici cu Larry arătând aşa, nu crezi?
Ştii ce fac oamenii cu lucrurile pe care nu le pot explica?
Nu-mi vreau casa incendiată, omule.
Nu vreau cruci în flăcări în curtea din faţă.
Îţi spun, aşa ajung legendele să omoare oameni nevinovaţi.
Au găsit ceva! Lăsaţi-i liberi!
Te simţi bine?
Da, sunt bine.
Nu ştiu cum e cu Hank.
Ce s-a întâmplat?
Ştii că ţi-am spus că putem fi văzuţi
când vrem să fim văzuţi?
Câinii erau după mine, aşa că m-am ocupat de ei,
dar... am cam dat peste Hank înainte de a mă deconecta.
Te-a văzut ca un Blutbad?
Da, dar numai pentru o secundă, şi purtam cămaşa lui Larry.
Şi... Larry.
În spatele tău!
- Ce naiba... - Scoate-l!
Scoate-l!
Te rog.
N-am intenţionat.
Nu am vrut.
Am încercat.
Larry?
Nu respiră.
Cred că e mort.
Îmi pare rău, Monroe.
Ce... ce... ce facem?
Nu-l putem lăsa aici.
Nu vreau să fii legat de asta.
Trebuie să mutăm cadavrul.
Este Hank.
Bine... voi fi tăcut.
Nu voi...
nu voi spune nimic.
Care-i treaba, Hank?
Se întâmplă ceva ciudat aici, omule.
Cum ar fi?
Eram cu câinii.
Au găsit ceva, dar i-a speriat de moarte.
M-am dus să verific şi am fost lovit.
Ai fost lovit?
Ştii de către ce?
Nu ştiu. Dar îţi spun un singur lucru...
oricine sau orice am văzut, se mişcă rapid.
Dar trebuie să fi fost acelaşi tip.
Purta cămaşa aia roşie.
Mă întorc la secţie.
Bine.
Chiar aici.
Aici m-au prins câinii.
Ce zici? Arată natural?
Ar trebui să plecăm.
Stai o secundă.
Uite, dacă spui că a ucis oameni...
bine, nu te contrazic.
Dar nu pot să cred că el a făcut-o.
Ştiu că toată lumea are un declanşator,
şi crede-mă, mi-a luat ani să învăţ
să-l ajustez.
Ştiu că Larry a avut unele probleme,
dar asta pur şi simplu nu are sens.
Poate că a avut ceva de-a face cu chestia aia
pe care şi-a scos-o din gât.
Când îi vor găsi cadavrul,
îi voi pune pe criminalişti să verifice.
Larry, ai dus o luptă bună.
Şi pentru tipi ca noi... este o luptă pe care o ducem
în fiecare zi a vieţii noastre.
Nu ştiu ce a fost în neregulă cu tine, omule,
dar o să aflăm.
Odihneşte-te în pace, frate.
Alles hat ein ende,
nur die wurst hat zwei.
Asta a sunat foarte frumos.
Ce înseamnă?
"Totul are un capăt, numai cârnatul are două."
Tatăl meu obişnuia să spună asta ori de câte ori murea cineva.
Ai spus că Larry mergea la un doctor?
Da, la Brinkerhoff.
Are un birou în centrul oraşului.
Îi vede pe câţiva dintre tipii pe care îi cunosc
- Este unul din acei... - Wildermann.
- Wildermann? - Singuratici inteligenţi.
Ii place pădurea, cabanele, focurile de tabără, drumeţiile.
Genul de luptători ecologici, înapoi în natură.
Thoreau, Emerson, Abbey.
La fel ca Larry.
Dar dacă te gândeşti să vorbeşti cu Brinkerhoff,
evită canapelele, ştii?
În final, ce riscăm în confruntarea cu sinele nostru adevărat?
Destul de mult.
Pentru că ne temem că eul nostru interior
este oarecum jos şi primitiv.
Şi cel mai rău, scăpat de sub control.
Prin urmare, păstraţi-l închis,
prefaceţi-vă că nici măcar nu e acolo.
Dar simt că există o altă cale.
În loc să abordaţi eul interior
ca pe un străin periculos,
de ce nu-l abordaţi ca şi cum aţi fi...
un câine vagabond?
Întindeţi mâna.
Degetele sunt curbate în interior, desigur.
Şi lăsaţi relaţia să se desfăşoare încet.
Cu prudenţă şi compasiune.
Cu respect.
Şi cu dragoste.
Mulţumesc.
Bună.
Cui să i-o dedic?
Lui Larry Mackenzie.
Eşti un prieten?
Nu. Anchetez o crimă.
Am înţeles că dl Mackenzie a fost unul din pacienţii dvs.
L-aţi ajutat cu...
o anumită problemă pe care o avea?
Dă-mi un minut.
Bună.
Am auzit zvonuri că cineva ca tine a fost aici,
dar se aud multe zvonuri în practica psihiatrică.
Ştii că eşti urât şi temut de Wesen.
Este interesant faptul că ai ales să te alături poliţiei.
Trebuie să vă întreb despre Larry Mackenzie.
Partenerul tău ştie? Sau cineva din departament?
Dacă nu te superi, eu voi pune întrebări.
Îmi pare rău, e în natura mea să fiu curios.
Şi asta-i o oportunitate atât de rară.
Cu toţii avem secrete, doctore.
Hai să vorbim despre cele ale lui Larry.
De când îl trataţi?
După cum ştii, detective,
nu pot vorbi despre anumiţi pacienţi.
Acum nu vă întreb ca detectiv.
Ostilitatea pozând în profesionalism.
Adaptabil, dar în cele din urmă izolat.
Vă pot cita dosarele,
să obţin un mandat de percheziţie pentru biroul dvs.
Într-un fel sau altul.
Dl Mackenzie se lupta
cu problemele controlului impulsurilor.
Ceva tendinţe violente?
Nu mai multe decât în mod normal pentru...
Un Wildermann?
Prezinţi o dilemă interesantă.
Şi tratamentul a constat din...
Vizite de terapie cognitivă de două ori pe săptămână...
ceea ce noi numim "cura prin discuţii."
Larry a făcut progrese mari.
Vreun medicament implicat în tratament?
Prozac pentru Wesen? Nu există.
Toată lumea vrea o rezolvare rapidă.
Dar cu probleme de identitate, calea lentă este cea rapidă.
Nu există scurtături.
Scuze.
- Hank. - L-am prins pe criminalul nostru.
Un tip ce-şi plimba câinii i-a găsit cadavrul în parcul Walten.
Acolo sunt acum.
Numele criminalului este Larry Mackenzie.
Se potriveşte cu portofelul pe care l-au găsit când îl urmăreau.
- Am plecat. - În regulă.
Mi-ar place să vorbesc cândva cu tine
despre problemele tale de identitate.
Mulţumesc, mă simt bine.
Oare?
Poţi merge în întuneric atât de mult.
Mai devreme sau mai târziu,
omul interior apare să-l vadă toată lumea.
Nu este o chestiune de "dacă"...
ci doar de "când."
Umanoid.
Primată?
Te simţi bine?
Da, sunt bine.
Cât de bine?
Nu ştiu.
Dar când am dat peste acest tip, arăta altfel.
Am găsit asta în mâna sa.
Cred că este un implant de livrare a medicamentelor.
De genul celor folosite pentru tratarea durerii.
Are un număr de serie.
Ar trebui să-l putem urmări până la producător.
Aflaţi ce era în el.
După efectuarea unei intense vânători de oameni
în trei ţinuturi,
am plăcerea de a raporta că am găsit cadavrul
lui Laurence Charles Mackenzie...
principalul nostru suspect în uciderea brutală
a lui David Gimlin şi Michael Patterson.
Suntem încrezători că-l avem pe omul nostru,
şi că nu mai există în continuare un pericol pentru public.
Mă duc să urinez.
Wallace!
Nu ştiu cu adevărat ce am văzut.
L-a atacat pe prietenul meu Wallace.
Şi apoi a venit spre mine.
N-am mai văzut aşa ceva.
Nu sunt nebun.
- Jur pe Dumnezeu, nu sunt nebun. - Ia restul declaraţiei sale.
Dle, să mergem pe aici.
Seamănă mult cu ceea ce s-a întâmplat celorlalţi doi.
Da, şi bazat pe ce spune tipul ăsta,
aşa se pare.
Portofelul e încă aici.
Dacă ar fi fost jefuit, mă îndoiesc că ar fi pus portofelul înapoi.
Un alt Yeti? Sau o copie?
Da. Ar putea fi el.
Hai să verificăm celălalt cadavru.
Aceeaşi chestie.
Nu poartă pantofi,
talpa este destul de tăbăcită.
Era în mişcare înainte de a ajunge aici.
Ceva despre identitate?
Alan Evercroft, 45 de ani. Un avocat din Lake Oswego.
Căsătorit, trei copii, fără cazier.
Ce dracu făcea aici?
Are ceva în gât.
Pare acelaşi lucru pe care-l avea Mackenzie.
Avem rezultatele preliminare de la testele ADN,
şi... ca să-ţi spun adevărul, sunt neconcludente.
Ce vrei să spui?
Ceea ce pare că avem aici
este un organism unic
care este compus din două sau mai multe celule genetice distincte.
Vrei să spui că o himeră?
Da, e un fel de mozaic.
Poţi să-mi trimiţi rezultatele pe e-mail?
Sigur, îţi trimit ce am obţinut.
Bine, mulţumesc, Sebastian, Apreciez.
"Para-uman este un termen descriptiv folosit
pentru a identifica un hibrid animal-uman.
O cercetare extensivă a fost făcută
în combinaţii de gene şi de celule de la specii diferite
introduse în bacterii şi animalele domestice
în scopuri medicale."
Sfinte Sisoe.
Reynaldo.
Ce mai faci, omule?
Bine. Dar tu?
Nu rău. Nu rău.
Îţi mulţumesc că ţi-ai făcut timp.
Sigur. Vrei să vezi un meniu?
- Nu trebuie. - Acelaşi lucru mereu.
Încă mai eşti vegetarian?
La mine funcţionează, ştii?
Uite,
motivul pentru care am vrut să vorbesc cu tine este Larry.
Mackenzie?
Nu pot să cred ce i s-a întâmplat.
Şocant. Am văzut la televizor aseară.
Când l-ai văzut ultima oară?
Aici, cu aproximativ trei luni în urmă.
Cum părea?
Ca să-ţi spun adevărul, părea ciudat.
Eram cu toţii aici povestind,
făcând paşi, cunoşti formatul.
Larry vine. Nimeni nu l-a văzut de săptămâni.
Se aşează cu acest zâmbet larg pe faţa lui
şi spune, "Sunt vindecat."
Nu "îmbunătăţit," nu "mai bine"...
"Vindecat". A spus că a găsit o...
o "cale inofensivă" pentru a ne rezolva problemele peste noapte.
Care-i acest leac miraculos? Vreun medicament, sau...
Nu a spus. Parcă era convertit religios.
Tot ce ştiu este că se ducea să-l vadă pe Brinkerhoff.
Şi el nu a fost singurul.
Îţi aminteşti de Alan Evercroft? De Dan Murray?
Da, sigur. Băieţi buni.
Au fost încântaţi cu toţii de noua descoperire a lui Larry.
Şi ei s-au dus să-l vadă pe Brinkerhoff
şi a fost ultima dată când i-am văzut.
Bănuiesc că trebuie să fi funcţionat.
Ori asta, ori nu mă mai plac.
Cum de tu nu te-ai dus să-l vezi pe Brinkerhoff?
Te rog. Remediile rapide nu sunt stilul meu.
În plus, cine spune că şi eu vreau să fiu vindecat?
Vreau doar să-mi pot controla impulsurile.
Nu asta vrem cu toţii?
Oricum, după cum simt,
vindecările miraculoase sfârşesc prin a fi mai rele decât boala.
Apropo de gluma veche a lui Larry, îţi aminteşti?
Care-i cea mai bună cale de a ajuta un prieten să se lase de băut?
Să-i rupi mâinile.
Păcat de Larry, totuşi.
Chiar am crezut că şi-a dat seama de data asta.
Asta-i o pompă subcutanată de livrare a medicamentelor.
Am extras-o din gâtul dlui Evercroft.
Ce fel de medicamente pompa?
Urme de steroizi,
şi un amestec de ierburi homeopatice şi condimente.
Dar nimic ilegal
şi nimic care ar face o persoană obişnuită să-şi iasă din pepeni,
ca să spunem aşa.
Ce e cu numărul de serie? Încă nu l-aţi verificat?
Ba da, este fabricat de Keimarm Industires.
Vreau să ştiu cine le-a comandat şi când au fost expediate.
Deja i-am sunat. Aşteptăm să ne răspundă.
- Da. - Nick, eu sunt.
Tocmai m-am întâlnit cu un prieten de-al meu care îl cunoştea pe Larry.
A spus că au mai fost doi alţi tipi
care s-au dus cu el la Brinkerhoff...
Dan Murray şi Alan Evercroft.
Voi încerca...
Ai spus Alan Evercroft?
Da, el şi Dan Murray.
Alan Evercroft a fost ucis noaptea trecută.
Ce?
Da, l-am găsit mort la locul crimei.
Avea acelaşi tip de pompă în corpul său, ca Larry.
Doamne.
Asta nu e bine.
Tocmai am aflat că Brinkerhoff i-a vândut lui Larry
un fel de leac miraculos.
Alan Evercroft a auzit de asta de la Larry
şi a decis că vrea şi el.
- Ce e cu celălalt tip? - Cine? Dan Murray?
Nu ştiu. Adică, îl pot suna.
Indiferent ce le-a dat Brinkerhoff acestor băieţi,
cu siguranţă nu ajută.
Încă nu l-am legat de pompa pentru medicamente.
Şi chiar dacă o facem, acele ingrediente nu sunt ilegale.
Asta nu înseamnă că nu sunt rele pentru noi.
Te sun când voi şti ceva.
Tocmai am primit numele unui alt tip care ar putea lua acelaşi medicament.
Bine, spune-mi-l.
Dan Murray.
Dan, sunt Monroe.
Nu, Monroe, sunt Travis... fratele lui Dan.
Bună, Travis. Ce mai faci, omule?
Îl căutam pe Dan.
Da...
Cred că n-ai aflat.
Dan a murit.
Acum două zile.
Glumeşti?
A avut unele probleme de care noi...
nu am avut cunoştinţă cu adevărat.
Se simţea foarte bine.
Aşa am crezut.
Dar ceva trebuie să fi mers prost.
Nici măcar nu ştim ce s-a întâmplat cu adevărat.
Vecinii au spus că au auzit un sunet oribil
venind din apartamentul său.
Până au ajuns ei acolo, Dan se urcase pe fereastră.
A căzut.
Şi a murit.
Şeful poliţiei din Troutdale
spune că aparent, Dan Murray s-a sinucis
sărind pe fereastra de la etajul trei
după ce şi-a distrus apartamentul.
Vecinii au spus că suna
"ca şi cum ar fi fost un animal sălbatic" în apartamentul său.
Au descoperit o altă pompă de medicamente în gâtul său.
Asta-i a treia pe care am găsit-o.
Tocmai am primit un apel de la Keimarm Industries.
Ei sunt compania ce a fabricat pompele.
Ştim cine le-a comandat?
Un psihiatru de aici din Portland...
dr Konstantin Brinkerhoff... cu trei luni în urmă.
Câte a comandat?
Patru.
- Aţi numărat trei? - Până în prezent.
Cred că ar fi mai bine să aflaţi unde este a patra.
Dispozitivul e defect. Pierdere totală a controlului. Consecinţe tragice.
Dr. Brinkerhoff?
Te pot ajuta?
Trebuie să vorbim.
Îmi pare rău, dar biroul meu este închis pe ziua de azi.
- Trebuie să faci... - Nu sunt aici pentru mine.
Vreau să ştiu ce le-ai făcut prietenilor mei.
- Pardon? - Dan Murray, Alan Evercroft,
şi Larry Mackenzie.
Ce fel de medicamente ai pompat în ei?
Trebuie să pleci. Acum.
Nu plec nicăieri.
Ceea ce faci este iresponsabil,
şi este o ameninţare pentru noi toţi.
Uite, îmi pare rău, dar chiar nu am timp să discut asta cu tine.
Aşa că, dacă nu te superi...
Sunt toţi morţi din cauza ta.
Prietenii tăi se luptau.. Am încercat să-i ajut.
Le-am furnizat un program de suprimare vizat,
unul care le-a luat din controlul lor conştient sau inconştient.
Asta e ideea ta de ajutor?
Nu mai doreau capacitatea de a alege.
Asta le făcea vieţile atât de dificile.
Mi-au spus totul despre întâlnirile grupului vostru.
În mod evident, ai aceleaşi probleme.
Eşti... un animal? Sau eşti om?
Bineînţeles că am aceste probleme, omule.
Cu toţii le avem.
Dar dacă nu poţi alege,
atunci... nu eşti niciuna... eşti un nimic.
Pierderea alegerii este un preţ mic plătit pentru libertate.
Cu excepţia părţii în care au luat-o razna
- şi au început să omoare oameni! - Medicamentele funcţionează.
Dar în efortul meu de a ajuta rapid,
nu am avut timpul de a le testa
atât de mult pe cât mi-ar fi plăcut.
Aşa că te-ai gândit să le testezi pe ei
şi să speri că va fi bine.
Problemele par să înceapă atunci când scade doza.
Există un efect complementar
şi pacientul devine din...
din stabil în instabil,
şi devine... suspendat la mijloc.
Dar... am reglat fin formula.
Am sperat că astfel, eforturile mele
se vor dovedi a fi de succes.
Pentru noi toţi. Încă sper.
Dar, după cum poţi vedea...
libertatea nu e...
uşor de realizat.
Trebuie să mă ajuţi.
Bine.
Brinkerhoff! Poliţia!
Brinkerhoff!
- Eşti bine? - Da, dar trebuie să-l opreşti.
Brinkerhoff a folosit medicamentele pe el însuşi.
- Umblă după sânge. - E pe stradă.
El ce caută aici?
E un pacient.
Avem un suspect pe jos, îndreptându-se spre nord prin parcuri.
Cerem întăriri Suntem în urmărire.
Vă rog, să ne ajute cineva. Suntem atacaţi.
Avem un raport al unui atac
pe strada 12 cu Alder.
Ăsta trebuie să fie el.
Este Yeti.
Slavă Domnului că sunteţi aici. Nu ştiu ce a fost,
dar a luat o femeie şi a târât-o în teatru!
Rămâi aici.
Acolo.
Brinkerhoff?
Dacă mă înţelegi, predă-te.
Ea e în viaţă.
Nick! În spatele tău!
- Rămâi cu femeia. - Da.
Am o victimă aici sus pe pasarela teatrului.
Ce dracu?
Ăsta e dr Brinkerhoff.
Nu. Ai văzut?
- Ce să văd? - Faţa lui.
S-a schimbat.
Îţi spun, era altfel.
Hank.
L-am văzut...
îţi spun, era diferită.
S-a schimbat pur şi simplu!
Chiar acolo... l-ai...
Hank.
L-ai văzut?
Pentru Larry, Alan, şi Dan.
Poate că au simţit că nu ştiau cine erau.
Dar noi ştim.
Ei au fost prietenii noştri.
Cadavrul a fost identificat
ca autorul şi psihologul local, dr Konstantin Brinkerhoff.
Se pare că rapoartele despre Yeti
nu au fost decât isterie în masă,
întrucât martorii spun că Brinkerhoff
purta o mască în timpul furiei sale.
- Nu ştiu. - Înapoi la tine, Dylan.
Ce?
Am adunat nişte probe de păr de la ferma lui Thom Carson,
de la ce o fi atacat calul ăla.
Adică, după ce i-am văzut pe oamenii ăia în pădure,
am vrut să mă asigur.
Şi?
Le-am dus la laboratorul de la Ohsu
şi m-am uitat la ADN.
Şi ce-ai aflat?
Rezultatele testelor au fost neconcludente.
ADN-ul nu a fost uman, dar de asemenea se putea potrivi
oricărei specii cunoscute, aşa că... nu ştiu.
Uneori testele sunt greşite.
Da, în mod normal şi eu aş crede asta.
Dar Nick, am verificat şi reverificat
şi...
Bine, ştiu cât de ciudat va sună asta,
dar pentru prima dată în viaţa mea,
încep să mă întreb despre lucruri ca...
Yeti.
Dacă...
dacă toate poveştile pe care le-am auzit,
nu sunt poveşti?
Dacă sunt reale?
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Comentarii pe tvpedia.org