Traducerea: Reef
Deci Vicepreşedinta Meyer e în corzi astăzi, Rod.
Aşa e, Vic. Şi-a concediat un om din Serviciile Secrete fiindcă a zâmbit.
Nu a fost concediat, ci re-repartizat.
N-arată prea bine nici pentru şefa de cabinet a V.P-ului, Amy Brookheimer.
- Amy, asculţi şi tu Baliverne FM? - Da, exact asta fac.
Păi, nu-ţi face griji. Încă mai pot învârti câte ceva prin oraşul ăsta.
- "Mai poţi învârti"? Pe bune, Mike? - Am centură neagră în "Mike Kwan Do".
Gata, domnule, ajunge.
Bine, bine. Uşurel, plăcintare! N-atinge costumul.
- O-ho, dă vina pe mine, Brookheimer. - Nu mai râde, Vic. Asta-i trădare!
- Alo? - Dan!
Cred că ţi s-a sculat de-un metru c-a dat Amy de belea.
Nu, nu mă bucur când colegii mei sunt umiliţi brutal în public...
Încerc să mă uit la TV. Vrei, te rog, să te dai?
...Şi probabil chiar executaţi cariereşte, Jonah.
Doamne, va face ca toţi dracii hormonilor la faza asta.
Auzi, sunt cu AT&T la telefon. Vrei să nu mai zbieri de "hormoni"?
Da, probabil va avea o mică furtună hormonală.
Da, probabil că da. Deşi, dacă stai să te gândeşti,
- ...e oarecum mai naşpa pentru tine. - Nu, zău?
Păi, biroul V.P.-ului e un cataclism pe centrifugă.
Şi apoi mai aveţi şi zvonurile cu sarcina, ce plesnesc în toate părţile,
ca la un concurs de rupt prezervative.
Va fi "ultimul venit, primul plecat", iar tu eşti ca-Dan-ul ambulant... ce mă-sa?
Ăsta ajunge la vase murdare, frate.
Să-mi bag pula, dacă-i stricat, ţi-l adaug la chiria mă-tii.
Sunaţi şi spuneţi: Ar trebui Amy Brookheimer să plece?
Cursa senatoarei spre Casa Albă
Să fie "Preşedinta Meyer"?
Senatoarea se precipită. Selina-şi suspendă campania
Decăderea lui Meyer Selina, "mândră" să fie VEPE
VICEPREŞEDINTA Sezonul 1, episodul 7 "Dezvăluiri complete"
Dar ideea de bază este: voi păstraţi străzile în siguranţă,
eu vă păstrez bugetul în siguranţă.
Păi, urma să adaug că asta "îmi pune un zâmbet pe faţă",
dar asta n-ar fi prea "în siguranţă" pentru mine, nu-i aşa, doamnă?
Tare amuzant, Bill. Eşti concediat. Glumesc, glumesc, glumesc.
- Doamnă, e ora "s-o ştergem". - Da, bine.
Mă tem că trebuie să plec, domnilor. Vă mulţumesc tare mult.
Hai să ne mai şi veselim.
Mike, asta nu-i "o ştire".
Collins a făcut tot felul de feţe, a fost re-repartizat.
Asta n-ar trebui să fie la ştiri. Cum dracu' de s-a-ntâmplat asta?
E vorba de Serviciile Secrete, ce hristoşii mă-sii.
"Secret", în genul "taci, în pula mea"!
Şi "servicii", gen "tu lucrezi pentru mine", da?
Aşa că, taci, în pula mea!
Avem un duşman, iar eu vreau un nume
şi un cap tăiat care răspundea la acel nume,
sau încă ar mai răspunde, dacă ar mai putea vorbi.
Bun. Voi fi în biroul meu.
Singură!
O-o, Gary, tocmai te-a plesnit târfeşte VEPE-ul cu uşa?
N-a vrut să facă asta. Azi are multe pe cap.
Ceva gen s-o concedieze pe Amy?
Sau pe cineva care-l subminează pe Preşedinte dând cu ciocu' pe la Macauley?
- Astea-s tâmpenii. - Aşa, trebuie să vă spun ceva.
Ce, a rămas iar fără dezinfectant de mâini?
- Nu pot spune asta. Nu vă pot spune. - Gary, de ce vorbeşti în suspansuri?
Selina a avut o pierdere de sarcină.
- Păi, asta e bine pentru noi. - Tare frumos, Robo-Dan.
Cum se simte?
Eliberată de o mare durere politică de cap, aş spune.
- Asta-i rece ca-n fundul spaţiului, Dan. - Dar explică de ce pişi nitrogen lichid.
Bun, Ted. Atunci te mai sun eu.
Deci de-aia...
Ce-i? Ce se petrece?
Ă... le spuneam de cositoarea pe care mi-am luat-o.
Oa, Gary...
Asta a fost tare rapidă. Ia te uită.
Bun, toţi, acuma. Poftiţi, vă rog, în biroul meu.
A venit Casa Albă. ~ Mâinile sus, toată lumea! ~
A venit zgârie-noriul de căcat.
Doamnă Vicepreşedintă, capul ştirilor de azi
e vâlva aia virală care-a măturat întreaga naţiune.
Despre ce vorbeşti?
- Se poate? - Nu, nu se poate.
E etichetată "Selina Compromisa".
Selina Meyer: a luat-o VEPE-ul ăsta razna cu totului?
Zice că-i ecologistă, dar se opune protejării mediului.
Iniţiază un comitet al "Treburilor Curate",
dar care include nu unul, ci doi oameni din "Petrol".
Am să vă spun adevărul.
Care-i starea mentală a unui VEPE care concediază un om pentru că zâmbeşte?
- Ador partea asta. - Ai putea...
Eu sunt Selina Meyer.
Şi n-am niciun habar despre ce se petrece în biroul meu.
Bun, împachetează-ţi mădularele şi cară-te-n pula mea, Jonah.
- Dă-l afară. - Hei, nu împuşcaţi mesagerul.
- Dar să-l pocnim se poate? - O, n-ai avea nicio şansă.
Am o-ntindere mult mai lungă...
- A apucat toată lumea să vadă asta? - Nu!
Şi, cum vom stinge negativitatea asta?
- Amy, ce ne vom face? - Da, păi, e inexact.
Tehnic vorbind, tipul de la Servicii a fost re-repartizat.
Da, şi tot "tehnic", n-am pus doi tipi din Petrol în comitetul Treburilor Curate.
A-ha, înţeleg. Tot "tehnic", acesta e un birou complet funcţional.
Păi, e clar că bufonul ăla de la Servicii ne-a turnat.
Exact, Mike. Bine. Ştii ceva? Va trebui să mergi să vorbeşti cu el, da?
Tu eşti acum ce avem mai aproape de "normal" în harababura asta de birou.
Mulţumesc, cred.
Bun, există o cerere a Casei Albe de a publica
toate registrele de personal ale Serviciilor Secrete.
Faci mişto de mine? Acum ne vor şi registrele?
Ce ne vom face? Ce?
Păi, pe alea trebuie să le prezentăm. Şi asta mi-a dat o idee.
De ce să nu ne prezentăm toate registrele?
- Dezvăluiri complete. - Tu vorbeşti serios?
Da, facem public totul.
Toate e-mailurile noastre, tot listingul telefonic.
Da, că aşa nu vor avea timp să citească nimic. Adică, nu poţi citi tot.
Eu nu citesc nici jumătate din chestiile pe care ar trebui
Şi, arătând că nu avem nimic de ascuns, putem de fapt ascunde unele chestii.
Dan, ce crezi despre asta?
Cred că ar putea să se întoarcă împotriva noastră.
Doar fiindcă n-ai avortat tu ideea asta, nu înseamnă că...
- Doamne, ce rău îmi pare. - Nu, e-n regulă. E-n regulă.
A fost doar ca o menstruaţie mai lungă. Nu-ţi face probleme.
Gata, ştiţi ce? Asta vom face.
Am luat decizia de a face publică întreaga noastră corespondenţă.
"Dezvăluiri complete", ăsta e acum numele jocului.
Mike vă va detalia toată problema.
- Nu, Mike? - Da, doamnă.
Bun. Mulţumesc.
Aşa, în mod evident, nu vor fi "dezvăluiri complete".
Da? Vor fi dezvăluiri parţiale... Varianta de faţadă.
Nu vrem o pistă de audit pe cap în privinţa Treburilor Curate.
Nu se vor... Tu chiar scrii asta?
De ce ai scrie aşa ceva?
Nimic despre cum Sidney Purcell ar avea acces la Treburile Curate, da?
Trebuie să verificăm agenda lui Sue,
să fim siguri că nu apar pe-acolo întâlniri "pe care le-am/nu le-am avut".
Broşura aia accidental rasistă pe care a trebuit s-o dăm la tocat.
O, categoric "vom redacta" aia.
Dar chestia-i că tot mai cred că trebuie să existe şi ceva jenant pe-acolo.
- Ştiţi ce vreau să spun? - Sigur.
Ca să nu pară că am photoshop-at sfârcurile pizdei ăsteia.
Nu, asta chiar aşa e. Şi înseamnă că... da.
Masaje la domiciliu. Presa va obseda pe tema asta.
- "Masaje"? Ce masaje? - Tratamentele dvs. dorsale.
- A... - "Tratamente dorsale"? Ce?
Da, am acnee pe spate. "Spacnee".
Bun, bun. Cred că le putem băga.
Să publicăm şi înregistrările de la reşedinţă?
Da, sigur. Putem face asta.
- Da? - Da.
Avem un plan. A, Dan?
Vrei să rămâi o clipă?
- Da. - Vreţi să rămân şi eu?
Ţi-am cerut să rămâi?
Mulţumesc.
Ascultă, Dan, ar trebui să-mi fac griji pentru ceva?
Un exemplu la întâmplare ar putea fi...
Ceva despre amendamentul lui Macauley de care...
- Nu. Nu, doamnă. - Nu?
Fiindcă, dacă ar crede cineva...
Că acest birou a avut ceva de-a face cu acel amendament,
care era contrar dorinţelor şi politicii Preşedintelui,
aia ar fi tare de rău...
Şi ar însemna căderea cortinei, pentru toţi.
Da, doamnă.
Adică, nu ştiu ce ai făcut sau ce nu ai făcut,
dar ştiu că nu pot şti
ce ştii sau ce nu ştii tu.
- Ştii? - Ştiu.
Aşa, bun.
Au, futu-i...
Sunteţi bine, doamnă?
Da, Ame, ascultă...
Îmi pare rău că te-am repezit mai devreme.
Credeam că urma să mă daţi afară.
Îmi pare rău să aud...
Că aţi pierdut...
Că nu mai sunteţi gravidă.
A, da, mulţumesc.
Dar uite care-i treaba.
Capac peste toate,
cred că Ted se pregăteşte să-mi dea papucii.
Ce-ar trebui...
Să-nsemne datul ăla din cap?
Nu, nu, aşa...
Procesez eu informaţia. Dând din cap, amestec prin idei.
Bun, dacă ai terminat cu "amestecatul"...
Ce părere ai despre asta?
- Nu ştiu. Poate s-au stins fiorii. - Ce vrei să spui?
Fiorii întregii chestii "de-a puterea".
S-au stins. Iar acum nu-i place ce-i dinco...
- Nu-i place ce? - Doar că nu-i mai... Nu-i mai prea...
Bun, cred că mai bine ai ieşi din biroul meu.
- Vedeţi, n-am vrut să... - E-n regulă.
- Nu-i nimic. - Futu-i!
Doar...
Dă să văd asta. Uite, încă mai pot citi numele, da?
Trebuie să dai cu marker negru peste toate cuvintele.
Abby, s-ar putea să trebuiască să rămâi peste noapte,
pentru redactarea numerelor IDGN, dacă eşti în urmă cu redactarea numerelor IDGN.
Aşa, oameni buni: 12 ore. Hai s-o ducem la capăt.
Putem face asta.
Adun eu...
Vă mulţumesc tuturor că aţi răspuns atât de prompt.
Ştiu, cine s-ar fi gândit că guvernarea transparentă
va ocupa atât de mult câmp vizual?
Serviţi-vă!
- Luaţi, cât sunt calde. - Poţi?
Te descurci?
Casa agentului de securitate Martin Collins
O ceaşcă de Joe, la băiatu'. Frate, tare mai am nevoie.
Pic din picioare.
Ziceaţi că asta-i o problemă de siguranţă naţională.
Exact aia e. E o problemă foarte de... siguranţă naţională.
- Era imperativ să vin aici. - Ai fost vreodată în linia focului, Mike?
Da, domnule! Am fost cu VEPE-ul în Irak.
Am dus un curcan de Ziua Recunoştinţei.
Eram de faţă. Niciun foc, din câte ţin minte.
Nu, dar linia era acolo.
Îmi dai voie?
Deci cum merge treaba pe la Cimitirul Arlington?
- Aud că-i frumos acolo. - Niciun motiv de zâmbit.
Trebuie şi să am grijă de unchiul meu. Are demenţă.
- El zice vreodată ceva haios? - Ce doriţi, dle McLintock?
Voiam numai să mă asigur că o duci bine, Martin.
- Credeţi că eu am dat din goarnă. - "Datul din goarnă" sună cam patriotic.
Am fost transferat în pula mea degeaba.
Nu, ai fost transferat pentru că erai neceremonios şi pus pe glume.
Gagiii cu securitatea ar trebui să fie ca tapetul.
N-ar trebui să rânjească ca vreo gorilă.
Bine...
Times scrie că încercăm să ascundem lucruri provocând un deluviu.
Îl numesc "e-nami".
S-a luat careva de "tratamentele dorsale"?
Presa trebuia să pună botul la blestematele de "tratamente dorsale".
- Nu... - Hei, s-aud un "J"!
Salutare, popor.
- Deci, nicio scuză? - Pentru ce?
Ah, "pentru ce"? Ah...
"Washington Post". Pagina 17.
Aţi dezvăluit un e-mail ce conţinea o sugestie de cadou aniversar
pentru un curier al Casei Albe nemenţionat.
"Sugestia numărul unu..."
"O prăjitură în formă de pulă".
"Sugestia numărul doi: O nouă pălărie şmecheră..."
- "...În formă de pulă". - A, asta le-a atras atenţia!
Toţi ştiu că de mine vorbeaţi, oameni buni.
- O, chiar "toţi"? Pe bune? - Da, "toţi".
Sunt 3.000 de oameni pe statul de plată al Casei Albe, Jonah.
Cine-i legătura cu V.P.-ul, Amy?
Intru-n cafenele, intru-n şedinţe, iar oamenii se uită la mine şi şuşotesc.
Şi şuşotesc: "Prăjitură de pulă".
Aripa de Vest, Jonah.
Nu, cine-i "P.P."?
Ă... "Prăjitură de Pulă".
Băi, să-mi fut... Tu eşti, Ryan?
- O, nu, nu, nu! - Ce-i?
S-au dezvăluit toate nopţile peste care a rămas Ted la reşedinţă.
Tare o să-i mai placă lui Ted asta...
Unii blogger-i fac legătura între nopţile lui Ted şi zvonurile despre sarcină.
Ce? Mă, mă laşi...?
Mike, nu mă poţi face să nu fi fost gravidă?
- Dumnezeule! - Vedeţi?
Aşa se întâmplă când spui adevărul. Nimic bun nu iese din asta.
Bun, vă aduc o ceaşcă cu ceai de măceşe.
Keith de la Reuters vorbeşte de povestea cu Serviciile Secrete. S-a aflat.
- Chiar acum? - Da.
Se pare că biroul VEPE-ului a agravat situaţia,
insultându-l pe om şi numindu-l "gorilă".
Cine-i responsabil pentru campania asta zăbăucă?
Mike McLintock, ofiţerul de presă?
Şefa de cabinet Amy Brookheimer, sau Selina Meyer însăşi?
Fireşte, în ultimă instanţă, întreaga responsabilitate e a ei.
PSU-ei nu-i va plăcea asta.
Asta va declanşa o iarnă PSUA-tică definitivă.
Bun, deci scoate-l de-aici, Dan.
Da, de ce nu te-nvârţi să vezi dacă-ţi poţi suge propria prăjitură?
A, tare isteţ, Dan.
Chiar ai spus lucrurile alea, Mike?
Piesă de maestru, "Shakespeare". Pe bune.
Bună mişcare, să faci "gorilă" un veteran.
Mai zi-mi o dată, pe cine ai şantajat ca să obţii postul ăsta?
Bun, ştiţi ce? Să intrăm în biroul meu.
- Ceaiul dvs. e aproape gata. - Mulţumesc!
Încă o dată ne aflăm într-un birou
care e complet ne-futu-i-funcţional.
Ce vom face, aşadar?
Exact. O să concediem pe careva.
Chiar aşa. Are cineva o idee mai bună?
Aşa, deci...
Care va fi?
- Sue. - A, Sue!
Tare nostim, copii. Dar, pe bune, Sue nu e suficient de importantă.
Cine e?
A, ştiu!
Voi trei sunteţi destul de importanţi.
Doamnă, vreau doar să spun că promit că voi face tot ce-i posibil
să repar cârpăceala de manevră cu "dezvăluirile complete" a lui Amy
şi boacăna cu Securitatea a lui Mike.
Auzi, linguşeala nu repară căcăneala, Dan.
Da? Nu eşti scutit.
- Gary! - Hm?
Îmi trebuieşte un soi de loc discret, te rog, unde să am un randevu cu Ted.
- Undeva unde nu-i nimeni. - Da, doamnă.
Mulţumesc. Aşa...
Puteţi ieşi din biroul meu acum.
- Închisă? - Normal că închisă!
O, Doamne.
- Ai pus olecuţă de... - Miere în măceşe? Da, doamnă.
Am pus şi niţică napolitană cu smochine pentru dvs.
- Extraordinar, Gary. - Da.
- Ce-i? Deci scuze pentru încurcături. - Încă unul. - Înţeleg.
- Se ţine presa de mine peste tot. - Atunci e grozav.
Acum ştii exact cum arată lumea mea.
Aiurea! Eu n-am un Mike, o Amy, sau o pulă de Dan.
A, păi îi vrei? Îi poţi lua.
Îţi mai fac şi-n pula mea reducere dacă-i iei la pachet.
Tare frumos te porţi cu oamenii.
- Păi, aşa mă şi simt. - Poftim.
Nu trebuie să te răţoieşti la mine pe tema asta.
Au, să-mi bag!
Trebuie să te calmezi, da?
Grijă la lucrurile lui Gary.
- Scuze, Gary. - Nu-i nimic!
Asta-i viaţa mea privată,-n pula mea!
- Ştiu. - Credeam că te fut "în privat".
Haide, Ted. Ador să mă fut cu tine în privat.
Auzi, ştii ce? Mersi că mi-ai răspuns la telefon.
Mesajul era: "Nu mă mai suna,-n pula mea".
Aşa că, de ce nu-ţi iei ciocul de corb şi ţi-l bagi în pizda hoitului mă-tii?
- Ăla era un ziarist? - Da.
- Dumnezeule! - Ce-i?
Ce faci, Ted? Nu-i poţi spune tipului să-şi fută mama cu ciocul.
- De fapt, tipei. - Ce dracu'?
- Ei... - Gândeşte-te şi tu.
Agravezi numai lucrurile. Adună-te odată.
Selina, am nevoie de aer.
Şi noi doi trebuie să vorbim.
Ă... Gary?
Da, doamnă?
- Am să plec. - Bun. Bun.
- Vreau ca tu să rămâi aici. - Bun.
Vreau să termini tu cu Ted.
- Bun. Poftim? - Da, vreau să te desparţi de el.
Dar trebuie să o faci foarte delicat...
Şi să te asiguri că nu vor fi repercusiuni sau ceva de genul, da?
Ă... cu tot respectul cuvenit, doamnă,
nu ar fi mai bine dacă aţi face-o dvs.?
- M... î-î. - Nu?
Nu, fiindcă nu-mi pot asuma riscul de a mai vorbi cu el,
deoarece cred că e pe cale să-mi dea papucii.
Aşa că nu voi fi eu papucărita.
Eu voi fi... papucarul.
Da? El va fi papucăritul. Deci trebuie să te duci să faci tu asta.
Bun.
A, ă... ce casă drăguţă ai!
O, mulţumesc. Vă mulţumesc tare mult. Chiar drăguţ din partea dvs.
Bun.
- Da' se poate dezlănţui, nu glumă, nu? - Da...
- Da, scuze pentru asta. - Nu-i nimic.
Nu-i nimic.
Deci poate că e mai bine.
Ce? Ce e "mai bine"?
Că nu mai vrea să te vadă.
Doamnă, aţi dispărut de pe radar mai bine de-o oră.
"Am ratat ceva"?
A călcat Preşedintele vreun leu cu maşina, sau ceva?
Nu, dar trebuie să treceţi pe la Asociaţia de Jocuri, la 303.
Bun. Nu vreau să mă trezesc cu un cap de cal în pat.
Deşi, acum e loc pentru unul.
Vreau numai să ştiu.
Sper că tu afli primul. Chiar sper.
Auzi, ştii ce? Mă dă afară pe mine, chiar că-i gaură-n cer.
În cazul tău, e doar pensionare anticipată.
Asta da, distracţie!
Tocmai mi-a făcut un avocat curtea praf.
- Eşti bine? - Auzi, stai să-ţi aduc o cafea.
Ce s-a întâmplat, pretenare? Vrei să vorbeşti despre asta?
A distrus-o complet. Mă temeam că are să-mi taie...
Ia stai aşa. Tocmai mi-ai spus pretenare?
Tu nu mă asculţi niciodată. Niciodată. Ce se petrece?
- Nimic. - Vreţi ceva de la mine.
Vreţi să vă spun pe cine concediază.
- Ei, hai, vrem numai să ştim ce gândeşte. - N-am să vă spun nimic!
Bun, ştii cum facem? Nu intri în detalii.
Să presupunem că avem o fermieră
care are un cal, o oaie şi un porc, da?
De care se descotoroseşte?
De porc.
Căcat! Stai... Cine-i ăla?
Ei, haide... Dă-ţi singur seama!
De ce v-aş ajuta cu ceva?
- Gary, VEPE-ul îşi vrea prânzul. - Imediat.
Prefer să fiu porc, decât un cur de maimuţă cocoţat pe-un cal înalt.
Iaca, ţi-am dat trei animale.
Tocmai te-ai fofilat?
Nu cred să te mai fi văzut vreodată fofilându-te.
Uite, Selina vrea să dea pe careva afară. Evident, nu vreau să fiu eu ăla.
Dar, sincer, n-aş vrea să fii nici tu.
Dă-i-nainte. Abia aştept să mă convingi de asta.
Ar trebui să formăm un pact sinucigaş. Da?
Dacă încearcă să mă dea afară pe mine, pleci şi tu şi viceversa.
Nu ne va da afară pe amândoi. Asta ar da ca o criză.
Prin urmare, nu ne poate concedia pe nicicare.
Cu o condiţie... Mai întâi te văd murind
şi mă laşi să te înjunghii în mod repetat, să fiu sigură.
McLintock vrea în pactul sinucigaş.
- Ce? - Da, o manevră clasică.
Am făcut una de-alea prin anii 90, când lucram pentru un congresmen, Hartigan.
De ce te-am primi în pactul nostru sinucigaş?
- Pentru că trei e mai bine ca doi. - Nu şi-n cazul testiculelor.
Am dat peste un mic e-mail...
De la şeful de cabinet al lui Macauley către tine.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
"Nu ştii" despre un e-mail care confirmă practic
faptul că purtai discuţii cu senatorul Macauley?
Ce scria mai precis în acest e-mail?
A, ceva gen...
"Senatorul îţi transmite mulţumiri, colega".
- Păi asta nu prea incriminează. - Probabil mai sunt şi altele.
- Încep să mă pricep la "dactare". - Vrei să spui, "de-redactare"?
- La scosul negrului. - Da, da.
Auzi, pămpălăul ăsta poate intra în pactul nostru sinucigaş.
Super. Cu cât mai mulţi, cu atât circul mai mare.
"Echipa Suicid".
Şi ce s-a ales de pactul vostru sinucigaş cu Hartigan?
A, ne-a dat pe toţi afară.
Gata, pisoiaşi. Vremea înecatului. S-o facem.
- Doamnă... - Da.
Gary, unde ai fost cu Selina azi în jurul prânzului?
- Am fost la mine acasă. - Asta nu face parte din protocol.
- Nu fi geloasă că am făcut acest pas, Sue. - Sunt mai apropiată de ea decât tine.
Poftim?
- Gary, asta nu-i o competiţie. - Prea târziu. Ce număr are la pantof?
- 37 jumate. - 38.
Bun, care-s cei doi veri pe care nu vrea să-i mai vadă vreodată?
Beverly şi Michael.
- Ai nimerit-o aici. - Uite care-i treaba, Sue.
Nu poţi câştiga, da? În fond, sunt infailibil, da?
Ca atunci când ai cumpărat testele de sarcină pentru VEPE
purtând legitimaţia la gât?
Aşa de "infailibil", Gary?
Gary, uite, mi-a spus careva de la "The Post".
Tipul de la farmacie a văzut emblema şi a vândut subiectul.
Scuze, Gary!
Iată de ce, dacă pleacă unul dintre noi, plecăm toţi.
Hm... Bine. Atunci sunteţi toţi...
Şi iată de ce totul era doar ipotetic.
Ăsta-i exact cuvântul pe care l-aş folosi pentru asta, Mike.
"Îi patetic".
Dan, vrei să-mi spui că dacă dau afară pe vreunul din clovnii ăştia...
- ...Ţi-ai da şi tu demisia? - Nu, doamnă.
Nu am fost deloc devotat acestui lucru, ca idee.
A-ha, da.
Asta a fost o mare greşeală. Un fel de glumă, de fapt.
Mersi, băieţi...
Mike, nici măcar un pact sinucigaş nu poţi anunţa cum se cuvine.
- Dan s-a sucit tare repede. - Eu...?
Da, intră.
A, Gary, am nevoie de un advil. Am o durere de cap mare cât Nebraska.
- Mă tem că nu pot face asta, doamnă. - Ce-i asta?
Am iubit această slujbă mai mult decât mi-am iubit viaţa.
- A-ha... - Păi, şi pentru că "era viaţa mea".
- Iar sentimentele mele pentru dvs... - Bun.
Gary, ce-i asta?
- E cererea mea de demisie. - Bun, Gary... revino-ţi.
Din cauză că ţi s-a văzut legitimaţia la farmacie?
- Ştiaţi? - Aşa s-a aflat de povestea cu sarcina?
Adică, pe bune. N-am să las să plece
pe singurul om din grupul nostru restrâns
pe care chiar nu îl doare în cur de mine.
Bun, Gary, vino-ţi în fire. Adică, pe bu...
Şi care i-a dat azi lui Ted papucii pentru mine.
Mulţumesc pentru asta, apropo.
A fost tare drăguţ din partea ta. Îţi sunt recunoscătoare.
Dumnezeule, demisia categoric respinsă, da?
- Îmi aduci te rog un ibuprofen? - Sunt stânca dvs.
- Bun, dar îmi trebuieşte ibuprofen. - Bun.
Aşa, pactul sinucigaş, terminat, da?
- Puteţi ieşi. - Bun.
Ă... cu excepţia ta, Ame.
- Doamnă? - M-hm.
- Aşează-te. - Vă rog, trebuie să...
Amy, aşează-te doar, da? Doar aşează-te.
Ce ne vom face cu tine?
Ce înseamnă asta?
Cred că, cam ştii ce înseamnă, nu?
Cum vom repara asta?
Bun, ă...
Ă... aşa, aşa!
Am putea ieşi
într-o revistă de femei simpatetică în legătură cu pierderea copilului.
V-am câştiga ceva timp şi bunăvoinţă
Nu, aveţi dreptate. Nu putem face asta.
Atunci, ce-ar fi...
Să spunem că unii dintre noi au gafat...
Tocmai fiindcă eraţi gravidă?
- Adică... nu, nu. Nu, proastă idee. - Bun...
Sau...
Am putea spune...
Că testul de sarcină era pentru mine.
Adică din cauza asta l-ai re-repartizat pe tipul de la Serviciile Secrete?
Fiindcă te simţeai prea presată...
"Bebe la bord"... Genul ăsta de lucruri?
- Asta vrei să spui? - Da, am putea pomeni de asta.
Păi, acum parcă vorbeşte Amy cea veche.
Adică, nu-ţi pot eu spune ce să faci.
E o chestiune personală.
Dar tare mă bucur să văd că te gândeşti.
Îmi trebuieşte ceva pentru cap.
Pluteau ceva zvonuri despre o sarcină în biroul Vicepreşedintei.
- Da, auzisem ceva. - Da, păi...
- Copilul era al meu. - Era al tău?
Da, am avut o pierdere de sarcină.
- A, îmi pare rău. - Mmm...
Voiam numai să explic starea mentală în care mă aflam
atunci când am luat decizia de a-l re-repartiza pe dl Collins.
- Înţeleg. - "Ciocănita", cioc-cioc-cioc!
Ceau, Janet. Nu ştiam că erai aici.
Auzi, Amers, merg să dau o tură printre brioşe.
Vă pot "jigni" cu o brioşă de tărâţe cu afine?
- Vrea careva? - N-aş putea... tu vrei?
- Nu, lasă. Mersi. - Bun. Nicio problemă.
Mă retrag. "Pi mai târziu".
- Poftim? - "Pi mai târziu".
Da, bine, Mike.
Crezi că eşti gata să te-ntorci la muncă?
Sigur. Da, sigur.
- Ceau... - Bună!
Scuze că deranjez.
Ne luăm ceva de prânz de la patiserie.
Mă-ntrebam dacă voiai ceva special din meniu.
Mersi, pretenare.
Dan e atât de atent S-a schimbat tare mult.
- Ai vrea să-ţi aducă Dan ceva ţie? - Un ceai cu gheaţă ar fi grozav.
Ştii ce? Sună tare bine. Adu-ne două.
- Două ceaiuri cu gheaţă. - Mersi. A, şi nu de aici.
De la locul ăla care ne place nouă...
- La 8 străzi distanţă. - Sigur, bine.
- El e tatăl? - O, nu, nu.
"Tatăl"? Nu...
El... "nu poate".
Să te fut!
Traducerea: Reef