Acceptă.
Asta-i tot ce trebuie să faci acum şi e suficient.
Haide. Respiră, Rachel.
Mama ta... Doamne! Nu, Jo Friday, lasă-i!
- Un pic de ajutor! - Haide! E indirect!
- Ce faci?! - Bine că apreciază cineva.
Jo Friday, pleacă. Jane, ce faci?
- De ce-ai dat câinelui burgerii?! - Vrei mâncare? Du-te şi vânează.
Dacă-i pizza, îmi pare rău pentru ce-am făcut vreodată,
mai ales când te-am închis afară şi m-am prefăcut că nu te cunosc.
- Chiar a făcut asta? - Încă mai sufăr.
Tată.
Îl inviţi înăuntru pe tatăl tău ori nu?
RIZZOLI ŞI ISLES Sezonul 3 Episodul 2
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com
Subtitrarea BlackAmber
Nivelul de descompunere sugerează că e aici de cel puţin două zile.
- Tot nu răspunde. - Are şi ea o zi liberă. Totuşi...
e primul caz împreună de după împuşcături.
Priveşte. "Prietene-inamice profesioniste"?
"Poliţistă împuşcă tatăl mafiot al medicului legist."
- E de rău. - Jane n-a avut de ales.
- Paddy ar fi tras în noi. - Noi ştim, dar tu cum te-ai simţi?
Tatăl meu nu e mafiot.
- Ai cumva senzaţia de căldură? - Azi nu-ţi face faţă parfumul?
Comunitatea medicală dezbate subiectul bărbaţii la menopauză.
Poate treci printr-o descreştere de testosteron.
Am testosteron din belşug. Dar tu, Frost?
Ador mirosul de descompunere dimineaţa.
Şi viermilor le place. Priveşte.
Aburul de la conducte a accelerat descompunerea.
Sunt câţiva studenţi care cunosc tunelurile astea.
Cam 3.5 km trec pe sub universitate.
Ar trebui să-şi ceară scuze pentru ce şi-au zis când s-au păruit.
"Păruit"? Femeilor nu le place expresia asta.
Serios? Fir-ar! Atâtea reguli noi.
Janie, mai ai cartofi? Ştiţi ce contract a primit tipul?
Cică e aruncător. Nici măcar la limita de viteză.
E bună, Tommy. Ce faci?
Pilgrim pierde cu 8-7. Ai dispărut un an şi acum vii să "te petreci"
la un meci de ieri pe DVD?
O s-o adoraţi pe Lydia. E o femeie super.
- Tommy, vrei să spui ceva? - Lasă-l în pace pe fratele tău.
- Tommy... - Nu. Adică... eu...
Ascultaţi. Ne vedem când sunt în oraş.
Tommy e singurul care nu m-a judecat niciodată.
Tommy a fost mereu flexibil cu ceea ce e corect şi ce nu.
Nu vreau să fii agresivă cu frăţiorul tău.
Nu mai ţine, tată. Vorbeşte, Tommy.
Eu i-am făcut cunoştinţă cu Lydia.
Aşteptaţi s-o vedeţi.
Eşti divorţat, cum crezi că poţi să faci nuntă catolică?
- Biserica nu prea e de acord. - Completez nişte hârtii şi gata.
Ce fel de hârtii?
Dumnezeule... vrei să ceri o anulare?
Janie, e doar o hârtie. Nu înseamnă nimic.
Mama ştie că n-a vrut copii?
Nu vreau s-o rănesc pe mama voastră.
Nu ştie. Nici măcar n-ai avut curajul să-i spui.
Prin urmare, înseamnă că suntem bastarzi.
Salut. Unde-ai fost?
Tata şi-a amintit că are familie şi a trecut pe la noi.
Şi tatăl meu e un nemernic.
Sunt ocupată să-mi plâng de milă. Acum să-ţi plâng de milă şi ţie?
Asta o să te înveselească. Avem un cadavru.
Rachel Lawson, 25 ani.
A absolvit facultatea de ştiinţe planetare şi Pământ.
Acum îi plâng şi ei de milă. Unde-i cadavrul?
- Acolo. - De când e acolo?
Pare să fie de două zile, dar poţi s-o întrebi...
Stai liniştit, Frost. O întreb pe dr Isles.
Victima a închiriat o maşină. E parcată afară.
Nu-i nimic în ea. Uite contratul de închiriere.
"Maşina campusului BCU". Era VIP.
A închiriat maşină în fiecare weekend în ultimele 20 săptămâni?
Da, kilometraj mare.
- Poate se ducea acasă? - E din Boston.
Abia mâine trebuia să ducă maşina înapoi.
Unde se ducea şi de ce s-a întors mai devreme?
Studiile arată că între 5% şi 7% din populaţia masculină...
Bună... detectiv Rizzoli.
Bună, dr Isles. Nu văd semne de târâre.
Lividitatea confirmă că aici a fost ucisă. A trecut de rigiditate.
Înseamnă că e moartă de cel puţin 36 ore.
- E în haine sport. Ce căuta aici? - A fost strangulată.
Mulţumesc, dră doctor. Văd şi eu.
- Se pare că arma a fost o garotă. - "Garotă".
Ce mi-ar plăcea o lecţie de istorie
despre "garotă". Ţie nu, Frost?
Era foarte cunoscută în secolul al XVII-lea când era folosită
de cultul thuggee din India ca mijloc de asasinare silenţioasă.
Să începem să căutăm cultul ăsta.
Ce sunt petele acelea roşii?
- Urticarie. - Urticarie?!
Poate ştii ce înseamnă asta.
Chestia roşie dezgustătoare e o iritaţie.
- Mulţumesc pentru clarificare. - A fost o explicaţie bună.
- Să mergem. - Tu rămâi.
Ştii ce căuta Rachel în tunelurile cu aburi?
Ce tuneluri cu aburi?
Ştii ce-i asta?
Era a ei?
Bine, o luăm cu noi. Unde e dormitorul ei?
Să-mi fac griji? În filmele de groază urmează întotdeauna colega de cameră.
Campusul e în alertă maximă şi sunt poliţişti la uşa ta.
N-o să păţeşti nimic.
Şi eu care credeam că am ratat "prietenia cu colega de cameră".
Ce uşurare... "fără cruzime faţă de bumbac".
Nu suport când oamenii sunt răi cu bumbacul.
Pantofi vegetali. Mai degrabă "vegurâţi".
Zise femeia care poartă aceleaşi cizme de doi ani.
La naiba!
Rachel avea o parte pentru slabi, alta pentru graşi.
De unde ştii tu de hainele pentru "graşi-slabi"?
- Am încercat toate măsurile. - Din nou la naiba!
Ia să vedem ce-avem aici.
- Lufă, pastă de dinţi cu aloe... - Acela e deodorant.
- De unde ştii? - Ţi-am spus... toate măsurile.
Salutare! Iată cum ţii greutatea sub control.
Cocaină.
De ce? De ce să facă cineva aşa ceva?
Rachel era cea mai blândă persoană.
Rachel v-a spus că are probleme? Poate cu prietenii?
Nu. Se dusese să studieze geologia mediului.
Era foarte dedicată. Muncea foarte mult.
- Se întâlnea cu cineva? - Nu vorbea cu noi despre asta.
Dle Lawson, v-aţi întors dintr-o călătorie de afaceri?
Nu. De ce?
Ceasul dv. are ora diferită faţă de al soţiei.
- Sunteţi despărţiţi? - Da.
I-aţi spus lui Rachel?
I-am spus lui Rachel că o părăsesc pe mama ei...
când am dus-o la şcoală după vacanţa de iarnă.
Atunci a început să meargă în tunel?
Nu ştim de ce era acolo. De ce spuneţi asta?
Rachel n-a fost singurul nostru copil. A avut o soră mai mare.
Emily a murit când Rachel avea şapte ani.
Rachel se ducea la subsol. Stătea acolo pe întuneric ore în şir.
Când suferea, găsea un loc...
Din vina mea era în tunelurile acelea.
Poate că nu e treaba mea...
dar această fată frumoasă v-a iubit pe amândoi.
Onoraţi-o fiind buni unul cu celălalt.
Salut. Tocmai ai ieşit. Ai mai luat o tură?
Toată treaba asta cu tata... măcar să fac nişte ore în plus.
- Ai vorbit cu Maura? - Nu cred că vom mai fi
prietene vreodată. E din ce în ce mai rău.
Bine. Mulţumesc. Da.
- Tata nu i-a spus! - Nu.
Am verificat-o pe Lydia.
Frankie, nu se poate. Chestiile astea sunt urmărite.
- Ce-ai aflat? - Nu vrei să auzi.
Nu, nu vreau. Spune-mi totul.
- Are 28 ani. - E mai mică decât noi?!
- Rizzoli, ai o clipă? - Da, domnule.
- Salut, Frankie. - Salut, dle locotenent.
Cum stăm cu cazul fetei de la BCU? E multă presiune de sus.
- Părinţii o iau razna. - Încă n-am...
vorbit cu Maura... dr Isles.
Semnează şi totul va fi bine. Vreau doar o anulare.
- Te simţi bine, Rizzoli? - Semnează chiar acum.
- Fă-mi favoarea asta. - Sigur, sigur. O semnez.
- Bine. - Peste cadavrul tău!
Toţi aceşti ani ţi-am suportat sforăitul!
Al meu?! Dar cremele tale şi aţa dentară? În pat?!
Exact! În patul matrimonial în care am făcut trei copii!
- Pleacă! - Îi tratezi tot ca pe copii.
- Treci peste asta, Angela! - Nu-i locul sau momentul.
- Hai să discutăm afară. - Nu te băga. Vorbesc cu soţia mea.
- Fosta. - Mulţumesc Domnului.
Nu-i voi dezonora pe copiii noştri! N-am s-o fac!
Angela!
Te-am idolatrizat. Ştiai?
Janie...
Nu, nu vreau să aud. Pleacă, tată.
Mamă...
- Tommy? - Bună, Maura. Ce faci?
- Cum ai intrat aici? - Am căile mele.
- Tommy, zona e securizată. - Sunt în timpul serviciului.
Casa funerară Murphy avea nevoie de muncitori.
Cred că voi sunteţi prea ocupaţi cu crimele,
aşa că m-au angajat să-i aduc pe cei care abia au murit.
- Grozav. Felicitări. - Ascultă, am nevoie de un sfat.
De la mine? Sigur. Spune.
- Ştii că s-a întors tata. - Am auzit la cafenea.
- Ţi-a spus Jane? - Nu. Eu şi Jane...
nu mai suntem aşa de apropiate... cum eram.
Ştii că tata se recăsătoreşte?
Da, ne-a spus astăzi.
Nu-i de mirare că Jane era furioasă.
Într-un fel e bine că tu şi Jane nu vorbiţi.
Ba nu e. E groaznic.
Voiam să spun că dacă nu vorbiţi...
- Noi am putea să... - Tommy.
- Ce-i? Nu pot să visez? - Sfat. Ziceai că vrei unul.
Aşa-i. Am să-ţi spun ceva, dar nu trebuie să spui nimănui.
Sunt mormânt.
Am...
Am... cunoscut-o... pe logodnica tatei.
"Ai cunoscut-o"? În sensul biblic?
Da. În sensul acela.
Am "cunoscut-o" doar o dată,
dar tot e greşit, nu? Crezi c-ar trebui să-i spun tatei?
Membrele inferioare au musculatura dezvoltată, fără traumatisme.
Rezultatul analizei pudrei albe.
Din apartamentul victimei? Era cocaină?
- Nu era cocaină. - Şi ce era?
Heroină? Metamfetamină? Ketamină?
- Bicarbonat de sodiu. - Complicat. Praf de copt.
Mulţumesc, Susie.
Cu plăcere.
Bună treabă, dră criminalist senior Chang.
Bună treabă, dră medic legist şef Maura.
Se explică de ce avea Rachel pudră albă
- ...în cutia de la duş. - "Cutie"?
- Paloarea e imposibil de stabilit. - Bine, îmi pare rău.
Te rog să-mi explici de ce avea praf de copt în cutie.
Eşti drăguţă doar fiindcă vrei informaţii. Îşi spăla părul cu el.
Nu e atât de toxic pentru mediu ca şamponul.
Era dedicată. E în formă?
A avut dislocaţii la ambii umeri.
Mi-ar plăcea să ştiu de ce e relevant. Păcat că nu ghiceşti.
Ai noroc. E ziua naţională a ghicitului.
- Sărbătoreşti? - Da.
Avea aceste răni din cauza repetatelor
"chaturanga dandasana to urdhva mukkha svanasana".
Ştiu ce este... yoga. Faci băşici pe tine de la ghicit?
Încă nu. Iar iritaţia ei este rezultatul "slăbirii",
dizolvarea chimică a lipidelor dermului.
- Cum se spune "iritaţie" în argou? - S-a scufundat în ceva oribil.
Scufundată, minunat.
Deci vegetariana se îmbăia în chimicale... super.
- Jane. - Ce-i? Am crezut că am terminat.
Bine.
- Rachel nu se droga. - Şi ce făcea cu ea?
- Îşi spăla părul. - Scump şampon...
- Jane. - Era praf de copt, Frost.
De ce era ea în tunel, cine mai era acolo şi de ce a ucis-o?
- Jane, ar trebui... - I-ai verificat situaţia financiară?
Datora 27 mii universităţii, ceea ce...
e ciudat fiindcă... totul era acoperit de împrumuturi şi burse.
- Deci ce făcea cu atâţia bani? - Fac rost de citaţie pentru bancă.
Da, trebuie să aflăm ce e asta.
Frumoasă coadă de hârtie igienică!
Poftim? De ce nu mi-aţi spus?
- Ce să-ţi spunem? - N-am observat.
Sigur... se vede de vizavi.
Ziua asta poate deveni şi mai rea?!
Scuze.
Am găsit simbolul de pe plăcuţa lui Rachel.
- Uite-l. E înregistrat. - "Sensei Matta yoga".
Banca lui Rachel plătea lunar către acelaşi loc.
A cheltuit 25.000 dolari pe yoga? În cinci luni?
- Iluminarea e scumpă. - Proprietar e... sensei Matta.
Nu e numele pe care i l-a dat mama lui.
Studioul de yoga e în apropiere, hai să discutăm cu el.
S-a chinuit un pic să-şi ascundă identitatea. Să nu-l speriem.
Termină. Frost, caută-i afacerile, află care-i numele lui.
Korsak, hai să facem puţină yoga.
- Fir-ar. - Ce-i?
Un înecat a ieşit pe malul nordic al râului Charles.
Frate, ce noroc ai.
Probabil e sinucidere. Ai s-ajungi detectiv.
- Când o să fac 104 ani. - Vino cu mine.
- Serios? - Da, vino.
- Ai da 25 mii ca să arăţi aşa? - Nu, prefer să-mi beau berea.
Să am o balenieră în Boston cu un turn pentru ton.
Bine aţi venit. Iubire şi lumină.
Îmi pare rău, aici nu se consumă cafeină.
Scuze. N-am ştiut.
E pentru fertilizare.
Cel din mijloc.
E minunat când cuplurile vin împreună.
- Noi nu suntem... - Obişnuiţi cu ceva atât de frumos.
Yoga este o cale excelentă de a ţine pasul cu cerinţele unei soţii tinere.
Iar eu sunt foarte solicitantă.
Cu siguranţă că eşti... iubito.
Cursul pentru începători va fi în câteva minute.
- Veţi merge. - Nu, nu.
Nu suntem pregătiţi pentru yoga. Vrem să-l cunoaştem pe sensei Matta.
Nimeni nu-l cunoaşte pe maestru decât după curs.
Aveţi ceva... mai puţin elastic?
Ochii şi limba au dispărut. Peştii sunt de vină?
Pare altfel decât în cărţi.
- Are sâni. - Din cauză că e umflat.
E în apă de... ceva timp.
Uită-te la fruntea lui.
- Crezi că e de la peşti? - Poate fi lovitură.
- Deci e posibil să nu fie suicid. - Ei bine...
Vino încoace. Ia-l de braţ. Îl putem scoate noi.
- Îl iau eu. - Tommy. Ce faci aici?
Lucrez. Ce-i? Crezi că tu şi Jane sunteţi singurii Rizzoli
care privesc moartea în faţă? Mişcă.
Cum să nu...
Dar tu?
Tu poţi privi moartea în faţă?
Ne păstrăm uşor echilibrul,
ridicăm privirea spre tavan şi respirăm.
Cu mâna dreaptă pe podea,
întindem braţul stâng spre tavan şi tragem.
Ne deplasăm din semiluna ardha chapsana
către o uşoară poziţie de dansator...
Dacă-i aşa uşor, de ce nu ne dă ceva mai greu?
- Mi-e frică! - Vă rog să rămâneţi pe locuri.
Dacă nu puteţi face această mişcare simplă, faceţi adho mukha svanasana.
- P-asta aş vrea să i-o fac ei. - Te ajut.
Aparentă fractură de craniu.
- Drace, e prima mea crimă. - Opreşte-te imediat.
- Nu pot. N-am s-o fac. - Ce-i? Ce-am zis?
Poate s-a lovit la cap când a sărit.
Ori s-a lovit de pietre când s-a rupt coarda de bungie.
Din câte ştiu, Wile E. Coyote i-a aruncat o nicovală în cap.
- Era doar o presimţire. - Acesta este un proces ştiinţific.
Înţelegi, dle poliţist? Nu ghiceşti, nu sari la concluzii,
speculezi, faci teorii, te întrebi sau îmi spui presimţirile tale.
- Ne-am lămurit? - Da. Lămurit.
Sper că aţi simţit puţin din transformarea iubirii şi luminii.
Nici nu se poate descrie în cuvinte.
Suntem atât de transformaţi, încât putem să-l cunoaştem pe sensei.
Rar îşi părăseşte refugiul spiritual din vestul Massachusetts-ului.
- Dar ai spus că după... - Poate merită încercat.
- Care-i adresa? - Nu puteţi afla până nu vă ridicaţi.
Scumpule, fata aia... cum o cheamă? Rachel...
Rachel Lawson, ea ne-a spus despre studio.
Da, aceea. Spunea că a fost în refugiu.
Rachel s-a ridicat foarte repede.
Probabil e flexibilă.
Sensei Matta crede că Rachel este... înzestrată spiritual.
Vă aduc formularele să le completaţi.
Acum că sunteţi gata să vă ridicaţi, ataşaţi un card de credit la dosar.
Părinţii lui Rachel ziceau că n-are iubit.
Dar nici nu ştiau că e "înzestrată spiritual".
- Am o presimţire rea. - Şi eu.
- Ai aflat ceva? - Da, multe.
Un nume, Matthew Moore. Sensei Matta.
Cum vom găsi refugiul în sălbăticia aia?
- Ce sunt zonele întunecate? - Am fost ocupat.
Sensei Matta a cumpărat acolo 8.000 hectare numai în ultimul an.
- Cum? E teren protejat. - Folosindu-se de pretextul religios.
Acum chiar am o presimţire rea.
M-am uitat şi la filmările camerelor de supraveghere de la tunel.
Rachel a început să meargă acolo acum cinci luni.
Chiar după ce s-au despărţit părinţii.
Câteva luni n-a mai fost. Acum două săptămâni a început din nou.
- Vreau să ştiu ce s-a întâmplat. - Şi eu.
Ultima oară a fost acum trei zile, în ziua morţii. N-a urmărit-o nimeni.
Sunt multe intrări din campus în tunele. Cineva a fost acolo.
Urticaria victimei a fost provocată de benzen şi etilenoxid 1/4,
probabil de la o sursă de apă dulce.
Am redus căutarea la şapte lacuri din Massachusetts.
- Spui că lacurile sunt poluate? - Nu eu. Nivelul PH-ului o spune.
Cu poliţiştii juniori făceam tabere la unul din lacurile alea.
- Ai fost la poliţiştii juniori? - Da. De ce e atât de greu de crezut?
Poate fiindcă "datoria de poliţist junior"
e să fii bun, prietenos, generos"?
Am fost atât de bună încât am câştigat premiul cel mare.
- Doi ani la rând. - Mai era cineva pe-acolo?
Să te vadă... să-ţi accepte premiul.
Frumos ai întors-o.
Poluarea trebuie să fie recentă fiindcă nu apare
în niciun raport de calitate a apei.
Acolo s-a dus Rachel cu maşina campusului.
- E un ac mic într-un car mare. - Mă duc să testez apa.
Dr Isles, dacă te duci, nu iei o declaraţie de la Matthew Moore?
- Îşi spune sensei Matta. - Nu poţi pune un legist
să ia declaraţia suspectului. Asta-i treaba mea.
Puteţi merge împreună.
Ea merge pe alt drum.
- E unul singur. - Da. Mă duc pe altă parte.
Mă duc să-mi aduc câteva lucruri.
Îl anunţ pe Cavanaugh.
- N-a mers aşa bine. - Stai puţin. Unde ţi-e maşina?
Salut, Mo. Sunt Korsak.
- Alo! - Maşina mea!
- Ce faci cu maşina mea?! - Îmi fac meseria.
Nu ştiu de câte ori v-am spus să nu mai parcaţi aici.
- Parchez aici zilnic, Mo. - Nu şi azi.
Să aveţi o după-amiază minunată.
- Mă duc să închiriez o maşină. - Şi eu.
- Stai! Nu-ţi uita prânzul. - Ce-i asta?
Mortadella cu foccacia şi puţin piper roşu măcinat.
Te-a pus Korsak?
Eu am atâtea probleme şi voi două nu vă puteţi purta civilizat?
- Să nu cumva să semnezi anularea. - Vrea să semnez o hârtie
care spune că nu v-am dorit!
Mamă, suntem adulţi. Ştim că ne-ai dorit.
Dacă eşti atât de adultă, atunci poartă-te ca atare şi termină!
L-am văzut pe Mo când vă remorca maşinile.
- Vreţi s-o împrumutaţi pe-a mea? - Eşti bun.
Nu poţi să faci ceva atât de simplu pentru mama ta?
E mult mai eficient dacă luăm o singură maşină.
- Bine, dar eu conduc. - De ce să conduci tu?
Fiindcă nu are însemne, iar eu sunt poliţist
şi fiindcă... treci odată în maşină, Maura!
Distracţie frumoasă, fetelor.
- Nu ascult Led Zeppelin. - Eu nu ascult Yo-Yo Ma.
Nu ascult Yo-Yo Ma... în maşină.
Aşa-i, scuză-mă. O asculţi doar în jacuzzi.
- Pune-ţi centura! - E pusă!
- Următorul lac, 42.3910 grade nord. - Longitudine? Pe bune?
Nu puteai să-mi spui "fă stânga la Popeyes Chicken"?
Nu e niciun Popeyes Chicken în vestul Massachusetts.
72.3830 vest.
Vibraţiile acustice ale rockului cresc riscul de accident.
Ai dat vânturi?
Nu!
Bine.
- Bună, mamă. - Vă distraţi, fetelor?
Da, super. Maura are probleme gastrointestinale.
Ba n-am!
Jane trăgea pârţuri în maşină şi arunca vina pe fraţii ei.
Ai spus "pârţ"?
Aţi ascultat cartea audio? E în răcitor.
"Ce să faci când fosta ta prietenă e o javră".
- Nu zău?! - Păcat că e udă!
Distraţi-vă. Vă iubesc pe amândouă.
Pa, mamă.
Înecatul din râul Charles e Paul McNamara.
A fost profesor la Universitatea Waltham.
Profesor de hidrologie. A studiat pânza de apă freatică.
Extragerea gazului prin pânza freatică e o modalitate invazivă.
Partizanii susţin că vor elibera SUA de dependenţa de petrol străin.
Dar cercetările mele arată că vor distruge mediul.
750.000 de vizualizări. Popular profesor.
Nu-l iubea chiar toată lumea. Ascultă comentariul.
"Ce vrea idiotul ăsta să punem în rezervorul de benzină?"
- "Sângele lui"? - Cineva l-a ucis.
Nu ştim, Frankie.
I-ai văzut fruntea. Stai, ba n-ai văzut-o.
Aminteşte-mi să nu te mai invit când mai am un înecat.
- Treci de pâlcul de conifere. - Poate dau şi de cucută.
Priveşte. Un homo sapiens.
Fir-ar. Într-o gheretă de paznic.
- Iubire şi lumină. - Iubire şi lumină. La refugiu?
- Da. - Cum vă numiţi?
Cred că numele noastre nu sunt pe listă.
Abia am trecut la nivelul următor. Astăzi.
Dacă n-aveţi certificatul de suflet dublu platină,
vă pot lăsa doar până în zona publică pentru picnic.
Înţelegem.
- Iubire şi lumină. - Iubire şi lumină.
Să sperăm că nu ne verifică.
- Iată lacul. - Nu-ţi scapă nimic.
"Iubire şi lumină."
- Grăbeşte-te. - Bine, bine. La naiba!
- Trebuie să plecăm. - Nu, trebuie să vorbesc cu Moore.
Ascultă-mă, suntem în pericol.
Ăia nu pari yogini. Ce-ai fotografiat?
Îţi spun în maşină. Te rog! Ai încredere în mine.
Rachel a înotat în lacul ăsta.
Ştiu de ce e poluat. Am văzut instalaţia de extracţie.
E un procedeu controversat de extragere a gazului natural.
Pompează sute de substanţe chimice la mii de picioare adâncime.
- Poluează apa subterană. - Cred că glumeşti.
De asta am făcut noi pe Thelma şi Louise?
Dar aici e ilegal.
Rachel a fost geolog.
Poate maestrul n-a adus-o să se culce cu ea, ci să-l ajute.
Nu l-ar fi ajutat. Pe ea o interesa mediul.
Poate a văzut ce-ai văzut şi tu. A descoperit instalaţia şi asta...
- Ai păţit ceva? - Nu cred.
Fir-ar. Telefonul meu e ud.
- Ce-i? Nu poţi mişca piciorul? - Nu, e prins.
Jos! Jos! Jos!
Maura, ieşi din maşină! Ieşi din maşină!
- Nu-mi pot scoate piciorul! - Maura, dă-te jos din maşină!
- Am piciorul blocat! - Maura, ieşi!
Stai jos.
Du-te după copaci. Fugi!
Iar intră mesageria vocală. Dar serviciul de telefonie e praf.
Poate că ţipă atât de tare că nu-şi aud telefoanele.
Ce-i asta?
Pare o urmă parţială a unei valve de închidere, una mare.
Aşa ceva se găseşte doar în sala cazanelor.
Înecatul vostru a fost în tunel.
- Unde am găsit-o pe Rachel? - Da, cred că a fost dat cu capul
de o valvă de închidere din tuneluri. Cred că e crimă dublă.
Şi cum a ajuns în râu?
Canalul de evacuare duce direct în râul Charles.
Căutaţi o legătură între Rachel Lawson şi Paul McNamara.
Haide, trebuie să mergem.
Nu i-am văzut de câteva ore. Trebuie să mă opresc.
Ce-i? Ai făcut entorsă?
Nu.
- Scoate-o. - Bine, bine.
Dumnezeule, Maura.
Piciorul tău. E dur şi rece. Parcă e cadavru.
- Ce-i asta? - Sindromul de compartiment.
Şi ce înseamnă asta?
- S-a spart artera în accident. - Dar ai mers cu el!
Curge sânge din arteră. Creşte presiunea.
Iar sângele e blocat într-unul din compartimentele piciorului.
- Spune-mi concluzia. - Sângele nu circulă în zona aia.
- Îmi pierd piciorul dacă... - Dacă nu te duc la spital.
... dacă nu-mi faci fasciotomie.
- Îmi trebuie ceva ascuţit. - Ce? Nu, Maura, eu...
Maura, n-am să-ţi tai piciorul cu pila de unghii!
- Ai plicuri de zahăr? - De ce? Ai adus cafea?
Pansăm rana. Telefonul îl mai ai?
Da. Da. Oare de ce nu m-am gândit?
Putem suna la 911. E stricat!
Ecranul e din sticlă.
Nu, Maura. N-am s-o fac.
Merge. Haide. Faci o incizie de 15 cm chiar aici.
Şi una de 13 acolo.
Să nu tai nervul peronier superficial.
- Nu pot. - Dă cămaşa jos.
Văd că te-ai lovit şi la cap.
Să legăm rana. Haide.
Maura, te rog... nu mă pune să fac asta.
Ascultă-mă. Continui să tai până începe să curgă sângele.
Maura, îmi pare rău, nu pot s-o fac.
Eşti poliţist junior! Da?
După ce faci incizia dublă,
masezi rana în felul acesta.
- Sângele va fi negru. - Nu pot. Nu pot s-o fac.
- Îmi pare rău. - Ţin la piciorul meu, Jane. Te rog.
- Haide. - Doamne...
Aşa. Eşti gata?
- Apasă mai mult. N-am nimic. - Te simţi bine?
Nu mă simt bine!
Maura? Maura?
Rachel îşi dădea doctoratul în geologie la BCU,
McNamara era profesor de hidrologie la Universitatea Waltham.
- Prea mult ca să fie coincidenţă. - N-a avut ore cu el.
Corespondenţă prin e-mail?
Nu. Nici telefoane, mesaje, nimic.
Poate că a ascultat discursul lui "Soarta Pământului".
Caut în computerul lui Rachel.
Aşteaptă. Iată-l. Discursul "Soarta Pământului".
Deci îi cunoştea lucrarea despre extragerea gazului.
Au vorbit.
Am găsit nişte comentarii între McNamara şi "RockRachel".
- Ce spun? - "Am dovezi despre ilegalităţi".
"Ne putem întâlni azi în tunelurile de sub clădirea GEO?"
A fost acum două săptămâni.
Se pare că s-au întâlnit iar... în ziua morţii lui Rachel.
"Ne vedem în acelaşi loc la ora 15:00. Veşti proaste."
Unde naiba e Jane?
Haide, Maura, e timpul să te trezeşti.
Am visat că eram în tabără. Te-am votat.
Poţi să închizi căldura?
Vino, trebuie să te iau de aici.
Ai câştigat din nou concursul din tabără.
Eu n-am câştigat.
Mă doare piciorul. De ce mă doare piciorul?
- Presupun că eşti sensei Matta. - Iar tu eşti poliţist...
- Detectiv Rizzoli. - Detectiv?
Cam prostesc să aduci o maşină a poliţiei din Boston
în refugiul meu. Nu crezi, dnă detectiv?
- Ridicaţi-vă. Amândouă. - Prietena mea e rănită.
Luaţi-o de jos.
Haideţi.
Nu-i nimic, nu-i nimic.
- Dacă s-a stricat maşina? - Sunt sigur că n-au păţit nimic.
Poliţia statală ar fi anunţat Bostonul.
Bine, mulţumesc.
Cunoştinţa mea de la personal. Matthew Moore a fost grănicer.
- A fost şi agent Blackwater. - Al naibii de dur yogin.
- Nu-mi place. Mă duc până acolo. - Nu ştii care din cele şapte lacuri.
Trebuie să fac ceva. Jane şi dr Isles sunt acolo.
Cum ai trecut de la yoga la extragerea gazului... la fraudă?
Pământul ăsta e plin de aur negru.
Aveam nevoie de capital să-i exploatez potenţialul.
Şi o religie după care să te ascunzi?
Ai escrocat studenţi tineri şi vulnerabili.
Eram deja maestru în arte marţiale.
N-a durat mult să reambalez ce ştiam şi să vând.
Ai aflat că Rachel e un geolog strălucit
şi ai adus-o aici să-ţi analizeze rocile pe gratis?
De fapt, ea m-a plătit pentru privilegiu. Era foarte docilă.
Şi te-a ajutat... până şi-a dat seama
că distrugeai sălbăticia.
A furat mostre de roci de la mine şi le-a dat acelui idiot cu mediul.
Cred că aveam scopuri total opuse.
Sunt criminalist. Toată poliţia de aici până în Boston ne va căuta.
Păcat că nu poţi să vezi în spate.
Ai avea o minunată privelişte a apei când pătrunde.
Eşti într-un deversor al unuia dintre rezervoarele mele.
Pe aici vor trece câteva zeci de mii de metri cubi de apă. Cam toxică.
În locul tău n-aş bea. Să plecăm.
Haide!
- Încearcă telefonul. - Nu pot, Maura.
E stricat şi s-a udat.
Sun-o pe mama ta. Spune-i că suntem prietene din nou.
S-a făcut.
Bună, mamă...
Drăcie, merge!
S-a uscat microprocesorul.
Poate doar un mesaj.
Fir-ar. Nu pot trimite decât simboluri.
Mama lui...
Scrie 42 punct...
3910...
Bine, Maura, mulţumesc.
Codul Morse. Bravo, Maura!
Ce naiba?
Nu-i bine deloc.
Jane! Maura! Sunteţi acolo?
Korsak! Aici! Ajutor!
- Te simţi bine? - Da.
S-o scoatem pe Maura de acolo. Deversorul către rezervor e deschis.
A venit şi sergentul Korsak cu noi în tabără?
M-a ajutat codul Morse. Coordonatele m-au dus aproape deasupra voastră.
- Ai grijă la piciorul ei! - Poţi să mergi?
Pot să ţopăi.
Ai rămas cu ea.
N-aş fi părăsit-o.
Frankie, vino să ajuţi! Au venit de la spital!
Gata, am prins-o.
Am vorbit cu Korsak. I-au prins pe sensei Matta şi pe oamenii lui.
- O ţii? - Da.
- Te simţi bine? - Da. Să aduc nişte apă.
Nu i-am spus tatei că o cunosc pe ştii tu cine.
Cred că e înţelept.
Crezi c-ar trebui să-i spun mamei?
- Nu! - Tommy, ai lovit-o?
- Nu. - Nu, nu mi-a făcut nimic.
Chirurgul a fost foarte impresionat de inciziile făcute de Jane.
Întotdeauna mi-am dorit un medic în familie.
Nasol. Te-ai ales cu doi poliţişti şi...
- Şi un cioclu. - Nu, nu, nu. Nu mai fac aşa ceva.
Am trei copii minunaţi.
Cred că ai şi un medic.
Mulţumesc. Îţi mulţumesc pentru că mi-ai salvat piciorul, Jane.
Cred că ar trebui să vă cereţi scuze reciproc.
- Vezi-ţi de treabă! - Vezi-ţi de treabă.
Îmi pare rău dacă îţi pare şi ţie.
Bine, dar mie îmi pare mai puţin rău. Amândouă am fost nemernice.
- Amândouă aţi fost jigodii. - Mamă! Ai grijă cum vorbeşti!
Şi... n-am câştigat premiul pentru cel mai bun elev din tabără.
Nu?
Mi-ai lipsit.
Şi tu mi-ai lipsit.
Subtitrarea BlackAmber
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks to www.addic7ed.com