Anterior în Răzbunătorii...
Aceasta a fost Numărul 42.
O închisoare pentru super-răufăcători în Zona Negativă.
Şi îţi mai spui Conducătorul?
Eu... sunt cea mai avansată minte pe care a văzut-o lumea vreodată!
La un nivel pe care mintea omenească obişnuită nici nu-l poate cuprinde.
Ştiu de tine. Eşti potrivnicul Căpitanului America, Zemo!
Îmi poţi spune "Stăpâne".
Traducerea: Reef
Iată ziua ta cea mare, Vijelie!
Ajungi iar la închisoare. Trebuie că eşti extaziat!
Şi nu la orice închisoare. Te aşteaptă propria ta celulă în 42.
Jan, eşti sigură că-i necesar să necăjeşti prizonierul în felul ăsta?
Da, cam sunt. Mai ales că-i vorba de Dave. Ne ştim de mult.
Nu vom sta mult.
- Bun-venit la 42, Răzbunători. - Dle director...
Hai să te avertizez, în caz că ai de gând să evadezi iarăşi.
Închisoarea asta se află într-un miliard de ani-lumină
de neant-nimic-pustiu-lipsit de viaţă numit Zona Negativă.
Deci chiar dacă ai ieşi, n-ai şti încotro s-o apuci.
A uitat cineva să plătească factura de curent?
Faceţi-l să se oprească! Vă rog!
Deschide 389.
Netoţi absoluţi! Ascultaţi-mă! Ei sunt acolo, aşteaptă!
Şi vin!
Şi a sosit o zi cum n-a mai fost alta!
Când cei mai puternici eroi ai Pământului
s-au găsit uniţi împotriva unei ameninţări comune.
În acea zi, ei au devenit "Răzbunătorii"!
Invincibilul armurizat Om de oţel,
Thor, prinţul tunetului,
Matahala, cel mai tare erou posibil
şi Căpitanul America, cel dintâi Răzbunător!
Adunaţi, suntem puternici...
Luptăm mereu ca unul...
Răzbunători, adunarea!
Sezonul 2, episodul 15: Atac la 42
Vin după noi toţi!
O, nu din nou...
Ce se petrece?
Exact pentru a afla asta sunt aici, Căpitane America.
Agent Quartermain?
Să vorbim în sala de control. Nu vreau să speriem prizonierii.
Când spui aşa ceva, începi să mă sperii pe mine.
Prizonierii, mai ales Conducătorul, au tot bătut câmpii că ar auzi zgomote.
Ceva pe-afară, ce ar încerca să intre.
Închisoarea nu are scanere exterioare. N-am avut nevoie de aşa ceva.
- Nu era nimic afară. - Până...?
am folosit echipamentul de scanare al armurii Om-Botului şi am văzut ceva.
- Ce anume? - Nu ştim.
- Câteva impulsuri, care apoi au dispărut. - Şi fluctuaţiile de curent?
Au început de curând. Dar avem trei generatoare de rezervă.
Nu vom rămâne fără curent.
Ce spuneai...?
S-a cuplat generatorul de rezervă. Uşile celulelor rezistă.
Prizonierii, închişi.
Dar detectez o întrerupere de curent la racordul 95.
- Trebuie să merg să verific. - Maior Danvers şi cu mine te însoţim.
Nu că mi-ar plăcea să exprim evidenţa, dar asta nu-i de bine.
E conducta principală de energie.
Pare... că a ronţăit-o ceva.
Să fie oare opera vreunui deţinut... Sau ne-a urmat şi altceva prin poartă?
N-aş crede.
Deţinuţii sunt toţi la număr, în celulele lor,
iar şuberele îi împiedică să-şi folosească abilităţile.
Şi n-am auzit de ceva pe Pământ care să poată mânca aşa din metal.
În plus, ceea ce a provocat asta îşi făcea drum încoace, nu în afară.
Dacă a pătruns ceva pe aici, am vedea ce anume.
- Singura cale de a ieşi... - E pe unde am intrat noi.
- Ce este? - Nu ştiu. Dar ceva e aici.
Ce-a fost aia?
Avem... nevoie de ajutor... În sala de control!
Ce s-a întâmplat, soldatule?
O goangă. Vreo goangă oribilă extraterestră.
- Ne-am cunoscut şi noi cu ea. - Şi încă ar fi prea puţin spus.
- Unde-i directorul? - L-a luat. L-a tras după ea.
Pot repune camerele în funcţiune. Comenzile porţii sunt tăiate.
N-avem legătură cu Blocul Baxter. Nu putem deschide poarta din partea asta.
Cum ne vom întoarce?
Va trebui să aşteptăm să se deschidă poarta din partea cealaltă.
- Şi când se va întâmpla asta? - Când vine schimbul următor.
Acolo, la popotă!
- Ce face? - Poate caută o cale de ieşire.
Ne-am lămurit cât de "lipsită de orice formă de viaţă" e Zona Negativă.
De ce îl vrea pe director?
Mereu încerci să prinzi şefii inamici pentru informaţii.
E doar o goangă.
Drept, dar una tare inteligentă, s-ar părea.
Thor, atrage-o de-acolo. Îl înşfăcăm noi pe director.
Domnule, sunt şi altele afară. Senzorii mei le arată...
Directorul!
Thor, du-te cu ea!
Nu-l lăsa să-l ducă...! Pe barba lui Odin!
O, frate...!
Căpitane, n-are să-ţi placă...
- Care-i situaţia? - Sunt sute de ele.
Afară, toţi! Spre sală!
Blochez uşile popotei!
Căpoase, nu-i aşa?
Agent Quartermain, îi am pe Thor şi Dra Minune pe scanerele mele...
Şi ceva ce se-apropie direct spre ei, o groază de "ceva" -uri.
Carol, Thor, întoarceţi-vă de-acolo!
Vom încerca să le încetinim puţin, până voi veţi...
- Fereşte, Thor! - Nu!
Sunt prea multe! Ne-au...
- Mă duc acolo. Deschide uşa! - Nu, e prea periculos!
Se pare că o deschid ei în locul tău. Fiţi gata, toţi!
Thor, Carol, insecticide blonde ce sunteţi!
Să nu sărbătorim prea curând. Am senzaţia că nu s-a terminat încă.
Agent Quartermain, am îmbunătăţit sistemele
folosind senzorii Om-Botului pentru a scana exteriorul.
Bună treabă. Pune pe ecran.
Atât de multe... De ce nu atacă?
E ca şi când... Ar aştepta ceva.
Dacă ne invadează, vor fi aici când schimbul următor trece prin poartă,
în mai puţin de o oră.
Monştrii vor năvăli înspre Midgard fără oprelişti.
Distrugem poarta înainte de lăsa una ca asta să se petreacă.
Nu ne va cam închide aia aici, gen, pentru totdeauna?
Ca ultimă instanţă. Până atunci, le ţinem piept.
Noi cinci şi o mână de agenţi SHIELD nu putem opri chestiile astea.
- Nu le vom rezista singuri. - La ce te gândeşti, Carol?
Aşa, toată lumea. Fiţi pe fază. Cei mai mulţi de-aici nu sunteţi proşti.
Asta-i va cuceri imediat...
- Ştiţi cu toţii că ceva nu-i în regulă. - Ştiam toţi, înaintea voastră!
Da, mulţumesc. Şi exact de-aia apelăm la voi acum.
Dincolo de aceşti pereţi se află o armată de goange.
Afurisite şi tare flămânde.
Avem nevoie de ajutorul vostru. Nu le putem ţine piept singuri.
- Te voi ajuta eu în luptă, Carol. - Mulţumesc, Min-Une.
Da, da, băiatu' din spaţiu vrea să-i ajute pe Răzbunători.
Dar eu parcă-mi amintesc că Răzbunătorii ne-au băgat în puşcăria asta.
Aşa e. Am luptat din tabere diferite în trecut.
Şi fiecare dintre voi e în închisoare dintr-un motiv anume.
Dar insectele astea, indiferent ce-ar fi, se pregătesc să ne atace în forţă.
Şi când o vor face, vor distruge totul pe-aici, înainte de a năvăli pe Pământ.
Luptaţi alături de noi...
şi voi depune personal mărturie în favoarea voastră în faţa Curţii.
Sau nu faceţi nimic... şi aşteptaţi-i să intre peste voi în celule.
E alegerea voastră.
- Lupt şi eu cu goangele astea. - Nici să nu visezi, Zemo.
Prefer să am un milion de goange în faţă, decât să mă înjunghii tu pe la spate.
O, nu mă ispiti cu atari încântătoare închipuiri, Căpitane.
- Căpitane? - Prea periculos. Crede-mă.
Auzi-mă, Călăule.
Descântătoarea ta a căzut în mâinile demonului de foc, Surtur.
Te pot asigura că avea-vei prilejul de a o vedea slobozită.
Dar va trebui să lupţi cu onoare în astă bătălie.
- Gângăniile alea au făcut asta? - Drept.
Poate că... Vreau înapoi în celulă.
Dacă scăpăm cu viaţă, am să te tai bucăţi, Viespe.
Atunci, norocul meu că probabil nu vom scăpa cu viaţă.
Vom folosi acest coridor ca strâmtoare. Îi silim să vină prin mica deschidere.
Le limităm numărul. Dacă ne năpădesc, dăm înapoi în grupuri, acoperind retragerea.
Principalul bastion va fi holul ce duce la blocul de celule.
Omul Radioactiv, Viespea şi Omul Absorbant ne vor acoperi.
Dacă trec de noi acolo, ne retragem în sala de control.
Ăsta-i Alamo-ul nostru. Ultima noastră redută.
În caz extrem declanşez secvenţa de autodistrugere şi detonez poarta.
Vreo întrebare?
Grijă cu fulgerul. În spaţiul ăsta, ne prăjeşti pe toţi.
Vin! Vine!
Fiţi gata cu toţii.
Câţi sunt de data asta?
Toţi.
Nu mai suport!
E-n capul meu! Faceţi-l să se oprească!
Merg să văd dacă-i în regulă Conducătorul.
Păstrează-ţi poziţia. Iată-i că vin!
Ţineţi...
Ţineţi...!
Acum!
Luptaţi-nainte! Le putem ţine piept!
Nu!
Se... opresc.
S-au oprit numai fiindcă le-a spus ăla.
Care "ăla"?
Ăla!
Ieşi din capul meu! Ieşi!
Retragerea!
Bun, băieţi, exact cum vorbeam. Prăjiţi-i!
Nu!
"Anihi"...
"Anihilează"?
"Anihilare"? Numele lui! Numele lui e Anihilus!
Zece minute până se deschide poarta din cealaltă parte.
Nu ne rezistă apărarea până atunci.
Anihilus... le controlează.
Destul de evident. Se duc încotro îşi scutură el băţul ăla.
Căpitane, trebuie să le eliminăm conducătorul.
De acord. Agenţi SHIELD, retragerea spre "Alamo".
Ţineţi poarta. Ceilalţi, cu mine.
- Ia te uită! - Spurcăciune!
- Du-mă la poartă. - Bună idee.
S-o ştergem de aici cât încă mai putem.
Nici măcar Mjölnir nu-l poate atinge.
Nu pătrunde nimic!
E prea târziu. Aruncă uşa în aer.
Fă-o tu, Quartermain. De e să cad, eu cad luptând.
Computerul!
Dacă atingi computerul, ultima chestie care-ţi va trece
prin mintea aia supradimensionată a ta va fi pumnul meu luminos.
Nu încercăm să fugim!
Nu?
Am să perturb energia lui Anihilus.
- Energia care-l protejează! - Cum?
Aş putea înghesui 43 de ani de fizică cuantică în creierul ăla primitiv al tău,
sau m-ai putea lăsa s-o fac de-a dreptul!
Ai două minute. Apoi detonez poarta, şi pe tine odată cu ea.
Căpitane, fii gata.
Conducătorul va perturba scutul energetic al acelei creaturi, Anihilus.
E larg deschis. Pocniţi-l tare, Răzbunători!
Pot gândi din nou... Zgomotul a dispărut. Durerea a dispărut!
Era mintea lui Anihilus...
Atât de haotică, deosebită de tot ce am mai întâlnit vreodată!
Ca şi când ar fi fost o manifestare a Zonei Negative însăşi.
Putea simţi universul nostru uzurpându-i universul său anti-materic
şi ştia doar că trebuia să ne distrugă, pentru a distruge materia pozitivă.
Pentru a anihila însăşi viaţa.
Domnilor, bun-venit la 42.
Traducerea: Reef