- Vreo pistă legată de criminalul lui Ellen? - Nu legat de cine a ucis-o.
- Sam? - Nici măcar un nume de familie.
Dar e asta.
Un cont de e-mail ce nu are legătură cu nimic
din ce au găsit şerifii în apartamentul lui Ellen.
Când l-am trecut prin programele de căutare ale lui Mozzie, am găsit asta.
Cineva încă îl verifică regulat,
la internet cafe-uri în D.C.
- Crezi că e Sam. - Ellen mi-a spus să am încredere în el,
că e cea mai bună şansă a mea de a avea răspunsuri.
Dar dacă e Sam... ce îi spun?
Îi spui să vă întâlniţi pe teren neutru.
"Ne întâlnim în condiţiile impuse de tine."
Nu-l poţi lăsa pe Sam să controleze întâlnirea.
Lasă-mă să intru!
- Cineva încearcă să mă ucidă. - Ce?! De ce nu sunt surprins?
Nu e timpul pentru sarcasm, agentule.
Calmează-te, da? Eşti bine acum.
Aproape am mâncat un glonţ. Am mai păţit asta.
Te agită. Nu mă pot calma.
Mozzie, respiră.
Ia un loc...
Şi spune-ne ce s-a întâmplat.
Totul a început când eu şi June am făcut vizita la piaţa comorilor pierdute.
Hester's Storage vinde cele mai bune depozite pierdute.
Avem o cameră de 5/10 m aici. Uitaţi-vă bine.
La licitaţie, ai doar câteva clipe să vezi valoarea depozitului.
Oamenii văd "fragil," şi se gândesc că e "valoros."
Dar o săgeată îndreptată în direcţia greşită duhneşte a nimicuri.
Uită-te la jucăria aia.
E un Lionel Crane vechi.
John-John avea una la Cape.
S-a scurs timpul. Vom începe licitaţia.
Daţi-mi 25$. Am 25$ aici. Vreau 50$.
50$. Am 50$ aici. Vreau 100$.
200$, 300$, 400$, 500$. Sunt 600$ chiar aici.
Vreau 700$. 700$ o dată, de două ori.
Vândut domnului pentru 700$.
Te-ai folosit de June să pui preţul depozitelor nevaloroase.
Ajută la terminarea resurselor
ca atunci când văd un depozit valoros să-l pot cumpăra.
- Ce s-a întâmplat? - June nimicea concurenţa,
dar tot nu văzusem un depozit pe placul meu, până când...
Depozitul din colţ. Priviţi.
Să începem licitaţia. Începem de la 25$.
- Îmi dă cineva 25$, vreau 50$. - 25$.
50$, e cineva? 50$ chiar aici. Vreau 75$.
100$! 100$ aici. 200$. 300$, vreau 400$.
400$! 400$, vreau 500$. 600$, vreau 700$.
800$! Avem 800$. 850$, pentru 900$.
900$. 975$?
925$? 900$ o dată.
- Ce s-a întâmplat, nu ai fonduri? - 900$ de două ori.
- Pe săptămâna viitoare, Mini-Me. - Vândut pentru 900$ dlui Dapper.
Să privim următorul depozit. Urmaţi-mă.
Camerele astea vechi sunt grozave.
Nu au acea prismă ce întoarce imaginea, desfide natural gravitatea.
Din toate depozitele... de ce ăsta?
E un depozit de haos. Camere obscure.
Poate găsim daghereotipie,
nişte fotografii uitate cu Vivian Maier.
Oricine era tipul ăsta, sigur era pe urmele a ceva.
Sau lua ceva.
- Îţi las ţie asta. - Mersi, June.
Am dat peste ceva interesant.
Nimicurile unei minţi neobişnuite? Poate.
Dar oricine ar fi acest C.H.,
sigur a meritat banii.
Din cele două chei găsite, una modernă, una veche...
cheia modernă deschidea uşa evidentă.
- E cineva acasă? - Ai intrat în casă?
- Am cumpărat-o, nu? - Nu.
Serios, agentule? Ce ai fi făcut în locul meu?
Nu aş fi niciodată în locul tău. Treci la partea cu arma.
Bine.
Bineînţeles, m-am acomodat ca acasă.
Ai început să faci curat?
Un strat de praf nu-mi face bine la sinusuri,
şi a dus la o descoperire întâmplătoare.
Ai găsit un pasaj secret?
În bibliotecă, în spatele unei cărţi!
Şi nu e tot.
Eşti o Cosânzeana de coşmar.
Fără cosiţe. Continuă.
Am petrecut câteva zile cu acomodarea.
Am locuit singur destul timp să ştiu când nu sunt singur.
Era îmbrăcat tot în negru şi era înalt,
înalt ca "Ichabod Crane".
Unde e steagul, 7-2-3?
- Ţi-a spus 7-2-3? - Şi voia un steag?
Nu aveam idee despre ce vorbea.
Nu eşti singurul.
Trebuia să gândesc rapid.
Steagul.
Desigur. Te aşteptam.
Du-mă la el acum.
Am un set de reguli exact pentru situaţia asta.
Desigur.
Îl privesc în ochi... Urmează-mă.
...îl forţez să-mi recunoască umanitatea...
Uşor. Fără mişcări bruşte.
...apoi fug mâncând pământul!
Eşti mort, 7-2-3!
Taxi! Aşa că am ieşit în stradă,
am chemat un taxi, şi am venit direct aici.
Totul e un caz de identitate greşită?
Da, crede că sunt cineva numit 7-2-3.
- Şi că ai un steag. - Nu orice steag.
Un steag pentru care e dispus să ucidă.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
WHITE COLLAR Sezonul 4 Episodul 6
NYPD i-a percheziţionat noua casă a lui Mozzie.
Au găsit o fereastră deschisă, sticle goale şi un pat în care s-a dormit.
Dar pasajul secret din spatele raftului de cărţi?
Şi pe acela l-au găsit, şi o vază spartă.
Aşadar, Mozzie nu e complet nebun.
Spun că e cazul unui intrus ilegal, ceea ce...
- Nu e complet neadevărat. - În afară de partea intrusului.
- Ce ai găsit, Jones? - O fundătură.
Depozitul e înregistrat pe o cutie poştală
deţinută de cineva a cărui semnătură e ilizibilă.
Şi oricine ar fi, nu au mai plătit de acum două luni,
aşa că firma a trimis notificările
şi i-a licitat-o omului tău, Mozzie.
- Dar casa? - E deţinută de Robert Townsend, din 1781.
Da, el chiar e mort.
La începutul secolului trecut a fost administrată de familie.
Ultimul executor a murit acum ceva ani, dar încă se fac plăţile.
Putem afla mai multe cu o citaţie federală.
Nu e o infracţiune federală, şi tu abia ai revenit pe post.
Ai găsit ceva cu iniţialele "C.H." pe care le-a găsit Mozzie pe halat?
Nimic.
Ceva despre cine sau ce ar putea fi 7-2-3?
Nimic.
Poate pot da de urmele genealogiei familiei fără a folosi resursele FBI-ului.
Îmi pare rău, dar trebuie
să duc cazul fraudei de teren până la prânz.
- O poţi ajuta pe Diana să cerceteze familia. - Îmi citeşti gândurile.
Am găsit mai multe despre Robert Townsend.
Făcea parte din Cercul de Spioni Culper.
Dacă-mi amintesc de orele de istorie, George Washington a creat spionii Culper
să ajute armata continentală în timpul războiului revoluţionar.
- Spune-mi că nu vorbeşti de acei Culper. - Ba da.
Au trimis informaţii din New York-ul ocupat de britanici folosind coduri.
Şi foloseau numere, nu nume.
- Nu-mi spune. 7-2-3 era Robert Townsend? - Exact.
De ce i-ar spune tipul lui Mozzie un nume de cod al unui spion revoluţionar mort?
Cartea asta prezintă o teorie posibilă.
A cauzat controverse când a fost publicată acum şase luni.
Susţine că descendenţii Culper au ţinut cercul activ de la război.
- Folosind numerele strămoşilor lor? - Da, ascultă aici.
"Descendenţii Culper sunt o organizaţie guvernamentală secretă,
autorizată prin legătura de sânge să ţină Statele Unite în siguranţă.
Poate că numele lor au dispărut, dar loialitatea lor dăinuieşte."
Asta e o nebunie.
Spionii Culper s-au despărţit după terminarea războiului.
Doar un nebun conspiraţionist ar crede că tipii ăştia...
- Uite despre cine vorbim. - Da, o să-i placă asta.
Aşa e.
Normal că descendenţii spionilor Culper au ţinut în viaţă cercul.
- Cum de mi-a scăpat asta? - Pentru că nu e aşa.
Are sens.
Cartea a fost publicată, dându-i în vileag, forţându-i să iasă la suprafaţă.
Are chiar şi codurile lor secrete de comunicare!
Mozzie, autorul cărţii şi-a pierdut profesoratul pentru că e plină de minciuni.
Citeşte recenziile. "Speculaţie frenetică."
Speculaţie? Guvernul nostru a sprijinit
o abundenţă de programe îndoielnice,
Stargate, MK-Ultra, naveta spaţială.
Are dreptate.
De ce îi faci pe plac?
Dacă spionii Culper nu există astăzi, de ce încearcă cineva să-l ucidă pe 7-2-3?
- Şi unde e 7-2-3? - Are dreptate, Peter.
Orice crezi despre asta, puteam avea de-a face cu dispariţia unei persoane.
E... posibil.
7-1-1, 2-4-6, 6-6-9, 7-2-3...
- Ce faci? - E jurnalul din depozit.
Citesc codul. Numerele înseamnă cuvinte.
"Washington i-a dat lui 7-2-3
haina ţării purtată prin gheaţă
până în New Jersey în decembrie."
- Ce?! - Washington a dat un steag spionilor.
Chiar steagul purtat prin Delaware în 1776.
Ce zici de asta, agentule?
Steagul poate valora o avere în zilele noastre.
Un simbol autentic al libertăţii noastre înfloritoare ca ţară?
Estimând, aş spune că e nepreţuit.
Peter, Mozzie a dat peste indicii
ce ne-ar putea duce la o comoară pierdută a Americii.
Într-adevăr!
E un jurnal modern codat al lui 7-2-3.
Şi vorbeşte cu 3-5-5 despre steag.
- 3-5-5? - Spioana Culper.
Se pare că doamna Culper are nişte scrisori
ce conţin informaţii importante
ale locaţiei steagului.
Ar trebui s-o căutăm.
Cum intri în contact cu un strămoş misterios al unei femei de 250 de ani?
Aşa cum comunicau spionii Culper la început.
Prin mesaje strategic plasate în ziare.
Aşa arată un mesaj secret.
Conform jurnalului găsit de Mozzie,
7-2-3 i-a cerut doamnei Culper
să verifice în fiecare dimineaţă ziare după coduri.
- Mozzie a plasat propriul anunţ. - E doar puţin nebunesc.
- Ce înseamnă? - În timpul războiului,
spionii călătoreau spre Long Island
de pe teritoriul britanic pe cel american.
- Pare periculos. - Era.
Ascundeau codurile
pe o frânghie pe ţărm ca să comunice.
Dând un nou sens "rufelor murdare."
Mozzie foloseşte vechiul cod.
- E drăguţ. - Nu-l încuraja.
Dar hainele simbolizează persoana pe care vrei s-o contactezi.
Apoi batistele erau acolo unde trebuiau să fie.
Jupa e spioana pe care Mozzie vrea s-o întâlnească.
Da, descendenta.
- Vrea să se întâlnească la 9 dimineaţa. - Unde?
Pe vremuri, patru batiste
se refereau la o veche tavernă pe bulevardul 16th şi 2nd.
- Acum e parcul Stuyvesant. - Da, mergem la parcul Stuyvesant.
Ei sunt, pe punctul de a da peste cap o sâmbătă perfectă.
Scumpule, poţi merge în căutarea unei comori. Îţi plac.
Merg doar cu gândul
că pistolarul vede anunţul şi vine.
- Neaţa, Peter. - Neal.
- Agentule. - Havisham.
Avem tot ce ne trebuie pentru o zi de intrigă.
- Doamnă agent, a trecut prea mult! - Aşa e, şi văd că ai revenit
la rutina de a-mi tortura soţul.
- Obiceiuri vechi. - Agentul va vedea lucrurile ca mine.
"Timpul face mai mulţi prozeliţi decât logica".
Thomas Paine, "Common Sense."
Eşti ultima persoană care ar trebui să citeze din "Common Sense."
Mozzie, chiar crezi că vei schimba informaţii cu un spion în East Village?
Da. Odată m-am gândit
că părinţii mei biologici erau spioni.
Nu vei ignora asta, nu?
- Nu. - Sigur.
Distracţie plăcută.
Nu m-a recunoscut nimeni deocamdată. Fii cu ochii pe Ichabod Crane.
Sunt complet expus aici.
Neal, folosesc un kit de spionaj CIA depăşit
care, conform lui Mozzie, spera să le fi aparţinut părinţilor lui.
Spune-mi de ce încurajezi asta, înainte să-l trimit înapoi la depozitul de probe.
Nu cred că vrei să ştii. Vei fi tensionat, vei face o grimasă şi...
Uite. E ca şi cum aş face un masaj.
- Vorbeşte. - Acum sunt eu tensionat.
- Asta ajută. - Vorbeşte.
- Ştii că Mozzie e orfan. - Da.
Un orfan îşi pune întrebări legate de părinţii lui.
El şi-a imaginat că sunt spioni.
Prima teorie a conspiraţiei a lui Mozzie şi mecanismul de a face faţă.
Ocazional, se întâmplă ceva ce-l face pe Mozzie să-şi revadă copilăria.
Cade în ciclul de spionaj?
Nu o menţiona pe Valerie Plame în prezenţa lui.
Dacă descendenta Culper chiar apare,
poate reveni la fanteziile din copilărie?
- Când Ellen mi-a spus că tata era corupt.. - Ai fugit de adevăr.
Da şi am devenit o profeţie împlinită.
Mozzie îşi spune aceste poveşti să-şi păstreze încrederea în lume.
Dar nu în guvern.
Încrederea lui, oricât de limitată, e tot ce separă
un om cu conştiinţă de unul fără.
Ştiam că am dreptate.
S-a dus fantezia.
- Agent 7-2-3? - Agent 3-5-5.
Fără nume. Perfect.
Spionii adevăraţi nu se salută prin coduri.
- O fac în romanele cu aeroporturi. - Am fost ocupat cu steagul.
Bun.
Credeam că acea carte a descendenţilor Culper te-a făcut să dispari.
Ştii că presa m-a contactat să verifice informaţia?
E frustrant că a venit vorba de existenţa noastră.
Dacă poate fi vorba de aşa ceva.
- Ai scrisorile? - Da, încă mă preocupă conservarea lor.
Conservare? Desigur.
Te asigur că vor fi... conservate.
Ştiu că tot revin la asta. E bibliotecara din mine.
- O profesie lăudabilă, 3-5-5. - Spune-mi Tempest.
Nu trebuie să te prefaci legat de codul Culper cu mine.
Ăsta e un semn împotriva teoriei lui Mozzie.
- Cum te cheamă? - Va găsi un mod de a ignora asta.
Îmi poţi spune 7-2-3.
Iau în serios codul Culper.
Îmi place ce implicat eşti în istoria ta.
Istoria familiei e foarte importantă.
Da, e vital să ştim de unde ne tragem.
Să înţeleg că ai găsit infirmeria?
Infirmeria? Desigur, am găsit infirmeria.
Infirmeria. Da, desigur.
Steagul, scrisorile, infirmeria. Inventează pe măsură ce discută?
Infirmeria. De ce ştiu asta?
- Unde e? - Toate la timpul lor.
Am făcut un târg, scrisorile pentru infirmerie.
Depozitul era infirmerie.
Mă întreb de ce e aşa important.
Să sperăm că vom afla.
Dacă nu-ţi ţii partea de învoială, plec.
Infirmeria e în centru.
E acum cunoscută ca Hester's Storage.
Scrisorile au fost în familia mea de generaţii.
- Ai grijă când le testezi, te rog. - A fost o plăcere, 3-5-5.
- Recunoşti pe cineva? - Da.
Interceptează-l pe Mozzie. Ia-l de aici.
O să vorbesc cu prietenul nostru.
- FBI! Pune arma jos! - Am fost tâlhărit de două ori.
- Aş vrea să văd insigna. - Pune arma jos.
Ce zici de insignă?
Bine. Îmi cer scuze.
Eu am pus mâna pe portofel, tu pe armă.
- A fost instinctiv, da? - Ai permis de port-armă?
Aş fi pus la colţ dacă n-aş avea.
Haide.
Te potriveşti descrierii unui suspect de atac.
Vreau să vii să răspunzi la câteva întrebări.
Ai venit în parcul Stuyvesant pur şi simplu?
Nu, am citit un anunţ în ziarul de azi.
M-am gândit că pot intervieva unii descendenţi ai spionilor Culper.
De ce ai vrea să intervievezi spionii Culper
după ce ai scris deja o carte despre ei?
- Scrii o a doua carte? - Da.
Unii critici au pierdut viziunea primei cărţi.
- Şi vrei să dovedeşti că greşesc? - Cum demonstrez că spionii sunt activi,
voi ţine un curs la Harvard.
Care e legătura ta cu spionii Culper?
Nu am nicio legătură.
Doar înclinaţia pentru ceai mă apropie de revoluţie.
Vrei doar să fii prima persoană care să dovedească că există?
Cu asemenea abilităţi psihanalitice ar trebui să faci profile.
Îţi spun ce văd. Un maniac egocentric dizgraţiat
care joacă un joc neortodox de "Prinde steagul."
Eu caut steagul. La fel şi mulţi alţii.
Nu e o infracţiune.
Nu, dar atacând omul cunoscut drept 7-2-3 în casa lui, e.
Sper să-l prindeţi
pe cel responsabil pentru asta.
Cred că am făcut asta.
Găsirea steagului, prin orice mijloc posibil,
ar însemna mult pentru restabilirea reputaţiei tale.
Sunt academician. Crezi că aş recurge asemenea măsuri?
Te-ai mişcat rapid cu arma.
Am fost jefuit!
E acolo, în declaraţie.
Dacă nu mă acuzaţi de nimic, voi pleca.
- Nu-l poţi reţine pe Stringer cu nimic? - A încercat să mă ucidă!
Avem o declaraţie a martorilor,
şi are permis pentru armă, în ciuda degetului de pe trăgaci.
Diana încă mai completează arborele genealogic al familiei Townsend?
O să vorbesc cu ea. Am aflat ceva din scrisori?
Nu încă. Dar Mozzie amestecă substanţe acum
ca să testeze ceva numit "cerneală simpatică."
Cerneala invizibilă folosită de Washington să trimită mesaje spionilor Culper.
Sigur va apărea.
- Îţi cunoşti istoria Culper. - M-am pus la curent.
Washington era un inovator.
Pentru un tip care n-a minţit niciodată, sigur interpreta mult adevărul.
E semnul unui mare politician.
- Sunt gata. - Mozzie e gata.
- Te anunţ dacă găsim ceva. - Bine.
Crezi că Tempest are copii? Trebuie să fie greu să-i creşti dacă eşti spion.
Aproape imposibil aş zice.
Avem tot ce avem nevoie ca să citim printre rânduri?
Sunt cei care spun că născocirea acelei fraze e cea mai mare realizare a lui Washington.
Aprinde asta. Acum, fii atent.
"Secretul e în ochii tăi."
Cred că ştiu ce înseamnă.
Ai găsit ceva?
Am început cu istoria familiei lui Robert Townsend,
omul pe care-l cred a fi strămoşul lui Mozzie.
- Şi? - Descendenţa se termină cu fiul lui,
şi se cunosc puţine despre familia sa după ce a murit în 1838.
- Dar ghici cine e mama fiului său. - Nu ştiu.
- Agenta 3-5-5. - Strămoaşa bibliotecarei noastre.
Asta m-a pus pe gânduri. Dacă dau de urma familiei ei sau a altor spioni Culper?
Poate aflăm cine e 7-2-3 astăzi.
Am găsit o parte din ei în apropiere.
- Cine sunt? - Unul e director de marketing în Connecticut,
una asistentă în Spanish Harlem, şi un profesor la Rutgers.
Un profesor?
Am intervievat un fost profesor despre asta, Oliver Stringer.
Nu avea nicio legătură. Poate fi o coincidenţă.
Sau poate nu. Cine e tipul tău?
Nathan Woodhull.
Nu-l vom intervieva prea curând.
A fost strangulat la el acasă acum două luni.
Profesorul Stringer e suspect?
Nu, dar tipul pe care l-au arestat
are nişte iniţiale interesante.
"Cabot Hawkins." C.H., iniţialele de pe halatul lui Mozzie.
Uite unde-l ţin.
"Secretul din ochii ei" m-a făcut să-mi dau seama
că aceste găuri despre care mi-ai spus, de asta sunt acolo.
-E o cameră obscură! - Aici erau ferestrele.
Blochezi lumina în afară de un loc de pe sticlă şi lumina se proiectează natural.
E o imagine inversată. Priveliştea de afară deasupra ochiului!
Întoarce imaginea ca o cameră obscură.
- Acolo e steagul? - Nu neapărat.
Sunt zeci de găuri aici.
Şi fiecare reprezintă o altă locaţie deasupra ochiului ei.
7-2-3 din zilele noastre a dat aceste găuri
să încerce să-şi dea seama ce proiecţie e corectă.
Recreează infirmeria.
Strămoşul său stătea în acest pat,
uitându-se la ochiul lui 3-5-5.
Steagul ar putea fi oricare din astea.
Coordonatele găurii corecte sunt cheia finală.
Dacă le avem, vom găsi locaţia steagului.
Poţi veni cu Mozzie acasă la mine? Am noutăţi legate de caz.
Am făcut o vizită la Bellevue astăzi.
Faceţi cunoştinţă cu pacientul la psihiatrie Cabot Hawkins,
cunoscut ca şi agentul 7-2-3.
Poliţiştii l-au găsit pe Cabot Hawkins la locul crimei
unui alt descendent al spionilor Culper, numărul 7-2-2.
Victima puteam fi eu!
Judecătorul a decis ca Cabot să fie dus la azil, iar dosarul a fost secretizat.
- L-ai putut interoga? - La început nu a vorbit cu mine.
A spus că vorbeşte doar cu 7-1-1,
dar am ajuns la el în final.
7-1-1? Acela e George Washington!
Cum ai ajuns la el dacă vorbeşte doar cu descendenţii lui Washington?
L-am citat pe tatăl nostru fondator.
L-ai făcut să creadă că Washington e strămoşul tău?
L-am ghidat încet. Cabot susţine
că se afla acolo doar să ia documentele tipului,
dar când a ajuns, era deja mort.
- Îl crezi? - Mi-a spus şi că pisica i-a dat un parazit
care-i manipulează subtil personalitatea.
Se pare că paranoia e în sângele Townsend.
Cabot a mai spus că el singur
a dat de urma indiciilor descendenţilor în legătură cu steagul.
Fără ajutor din partea nimănui? Singur?
Nu e nicio reţea Culper.
- Îmi pare rău, Moz. - Teoriile sunt făcute să fie combătute.
Crezi că Stringer poate fi criminalul?
Instinctul îmi spune că nu e Cabot.
Atunci ţi-am dat un răufăcător pe care să-l arestezi.
Bravo ţie.
Unde te duci?
Tot trebuie să demonstrezi că Stringer e vinovat.
Te pricepi la rezolvarea crimelor.
O să rămân la...
găsirea lor.
Sigur va fi bine?
Chestia asta cu spionii înseamnă mai mult pentru el decât spune.
Ce ai găsit, Moz?
Cercetare despre părinţii mei.
Poate e o surpriză, dar spionii nu sunt doar căutarea unei comori pentru mine.
- Nu? - Din nou, am căzut în mirajul
cum că, dacă Culper existau ca spioni...
- Atunci şi părinţii tăi pot fi spioni. - Da.
- Ce sunt astea? - Le-a făcut să impresionez copiii
la orfelinat legat de povestea părinţilor mei,
un spectacol secret cu păpuşi când se stingeau luminile.
Vreau să văd asta neapărat.
Nu, e umilitor. Billy Chadham nu mai tăcea apoi.
Eu nu sunt Billy Chadham. Arată-mi.
Era Rusia, în timpul Războiului Rece.
Alisa, o nobilă...
nu uita, am scris asta la 8 ani,
şi-a dedicat viaţa ţării sale.
Între timp, dincolo de strâmtoarea Bering,
Alvin Cel Mare...
eram obsedat de "Alvin şi veveriţele"...
îşi servea şi el ţara.
Apoi, într-o zi predestinată, din cauza crizei din Berlin,
drumurile lor s-au întâlnit.
Iubirea lor interzisă, demnă de Shakespeare,
a rezultat în darul unui mic fiu.
Eu am fost cea mai mare încălcare a Războiului Rece.
Năpasta a venit asupra lor din cauza asta.
Guvernele lor, forţe mai rele ca Godzilla,
căutau să-i despartă.
Fiul lor, în pericol de moarte, nu le-a dat de ales.
Aşa că l-au ascuns cu regele Jeffries,
care l-a iubit pe copil ca şi cum ar fi fost al lui.
Şi părinţii erau eroi...
Copilul a crescut...
Şi, într-o zi, s-au reunit...
Şi au trăit cu toţii până la adânci bătrâneţi.
E o poveste grozavă.
Asta e tot ce e, Neal, doar o poveste...
Un copil de 8 ani şi-o spune
să ascundă faptul că părinţii nu l-au dorit.
Îmi pare rău.
Ştiu cât de greu e să-ţi pierzi încrederea în familie.
M-am uitat peste fotografiile de la locul crimei Woodhull ieri
când am observat ceva.
Cravata de la gâtul lui era lăsată liberă.
Cineva încerca să-l resusciteze?
Cabot spunea adevărul.
A ajuns după comiterea crimei şi a încercat să ajute.
Singurul lucru pe care poliţia nu l-a procesat bine
e că au recuperat hard drive-ul victimei.
Au găsit nişte e-mailuri foarte interesante
între el şi Stringer despre descendenţii Culper.
- Stringer l-a folosit pentru cercetare. - La început, apoi victima e evazivă.
Stringer l-a acuzat că vânează steagul de unul singur.
- Da, s-a simţit ameninţat. - E un sociopat.
Crede că steagul e cheia recăpătării respectului său.
Stringer ucide victima, apoi merge după Cabot să ia steagul.
Nu-i ştie numele sau cum îl cheamă, aşa că aşteaptă să apară cineva acasă.
- Vine Mozzie. - Asta e teoria mea.
Dar dacă Stringer nu mărturiseşte, nu ştiu cum pot demonstra.
Hai să-l facem să mărturisească.
Stringer crede că spionii Culper încă există, nu?
Hai să demonstrăm că aşa e.
Mă ia cu ameţeală.
Sigur poţi face asta?
Va fi bine. E bucuros să ne ajute.
- Începe, şefu'. - Stringer probabil a primit biletul meu.
Am folosit codul Culper să-l ademenesc. 5-6-1, 6-8-2...
Destul cu numerele. Să ne pregătim de întâlnire.
Noroc.
Intră.
Am primit biletul. Despre ce e vorba?
Şefu' vrea o întâlnire.
Şefu'?
Dl Stringer. Mă bucur că ai putut să ni te alături.
- Cine sunteţi? - Vechi prieteni.
El e 7-1-1.
George Washington.
Nu pot minţi.
- George Washington e strămoşul tău? - Da.
- Situaţia s-ar putea înrăutăţi. - Dar tu?
Al cui descendent eşti?
- Al lui Thomas Jefferson. - Ştiam eu.
- Cercul spionilor încă există. - Generale, vă las camera.
Ce vrei de la mine?
Mi-ai abordat agenţii în căutarea steagului.
- Hai să vorbim ca între bărbaţi. - Secretul reţelei mi-a distrus reputaţia.
- De ce să vorbesc cu tine? - Pentru că pot îndrepta asta.
Te rog, ia loc.
Generalului nu-i plac armele.
Îmi ţin arma sau plec.
Ţine-o în toc şi o poţi păstra.
Ştii că aş fi mai valoros cu ei în cameră?
Neal seamănă destul cu Live Wire. N-am nevoie şi de încă un răufăcător acolo.
Asta l-a adus aici, nu?
Lasă-mă să încep prin a-ţi mulţumi.
Ne-ai făcut un serviciu eliminând agentul 7-2-2.
- Nu ştiu la ce te referi. - Ba ştii.
7-2-2 era un trădător în reţeaua noastră.
Ţi-a dat informaţii pentru cartea care a dezvăluit existenţa noastră.
Din păcate, nu mi-a dat destul. Cartea mea a fost crucificată.
Nu pot spune că mă supără asta.
Să înţeleg că prin el ne-ai găsit sediul?
Mi-a arătat corespondenţa cu 7-2-3 legată de steag.
I-am urmărit adresa I.P. şi am găsit locul ăsta.
Şi ai stat cu ochii pe el de atunci.
Începusem să cred că 7-2-3 a dispărut până a reapărut acum două zile.
N-a dispărut. A fost reţinut pentru crima comisă de tine.
Aşadar, pe el l-au prins. Karma.
N-a negat c-a comis crima.
Sper că recunoştinţa ta include un dar. Vreau steagul.
Nu-l avem.
Dar suntem dispuşi şi să ajutăm la găsirea lui.
Am coordonatele.
- Ce te face să crezi c-am nevoie de voi? - Coordonate?!
- Pentru că am infirmeria. - Ar trebui să-mi dai infirmeria.
Asta e tortură psihologică, să stau aici şi să văd cum visele mele mor.
- Atunci pleacă acasă. - Rolul tău s-a încheiat.
Bine. Ştiu când nu sunt apreciat.
Ar trebui să-mi dai infirmeria,
având în vedere că eu te-am scăpat de trădător.
Din moment ce tu ai fost,
infirmeria e acum un spaţiu de depozitare pe strada Pearl.
Aş vrea să spun c-a fost distractiv.
Noroc în găsirea steagului, mai ales fără scrisorile familiei 3-5-5.
Ascunzi informaţii. Tipic.
- Ce vrei în schimbul scrisorilor? - Vreau să ştiu că trădătorul a suferit.
A luptat până la ultimul suflu.
- Altceva? - Asta e suficient?
E destul. FBI! Mâinile sus!
- Vino cu mine dacă vrei să trăieşti. - Ce naiba?
- Ce naiba s-a întâmplat?! - Ne întrebam acelaşi lucru.
Încearcă să salveze coordonatele.
- Ce? Ce coordonate? - Coordonatele ce duc la steag.
- Dacă-l arestăm pe Stringer, nu le va da. - Unde se duc?
La depozit.
Poţi scăpa de armă.
Scap de armă când sunt convins că am toate indiciile, agentule.
- N-am idee de ce lacătul e spart. - Deschide uşa. Uşor.
Agent 3-5-5?!
Nu mă lua cu prostia asta de Culper.
- Eşti alt agent. - Nu, e descendenta lui 3-5-5.
Arată exact ca ea.
Ce faci aici?
Când mi-a spus de infirmerie, nu credeam că e real.
Trebuia să văd cu ochii mei.
Dacă-i atingi şi un fir de păr, nu vei trăi cât să găseşti steagul!
Coordonatele sunt 61 centimetri pe 99.
Ai trei minute să mă impresionezi.
- Liber? - Da.
Ne-au scăpat.
Probabil sunt în drum spre steag.
Dacă-l găsesc, Mozzie e mort.
Nu avem coordonatele. Crezi că Mozzie a lăsat un indiciu?
Ştiu sigur. Să vedem unde.
E încuiat.
S-ar putea să am o cheie.
O cheie veche... o broască veche.
Despre ce e vorba?
Pe scurt, coordonatele arată o gaură
ce proiectează locaţia steagului în ochiul femeii.
Cum de mi-a scăpat asta?
Stai puţin.
Ăsta e întors.
E monumentul războiului revoluţionar.
Monumentul e dedicat soldaţilor căzuţi în războiul revoluţionar.
E construit în jurul acestei pietre.
"416-209". "Nu uita niciodată."
Cred că steagul e aici.
Cunoşti codul Culper.
Pentru că eşti un spion Culper! Există!
Ce?! Nu sunt spion.
Ce-ar fi să ridicăm piatra?
Ne va ucide imediat ce confirmăm că steagul e aici, nu?
Dacă ai ocazia, foloseşte-ţi pregătirea de spion.
Nu sunt spion. Nu am pregătirea.
Desigur. "Culper nu există." Recepţionat.
Totuşi, foloseşte-ţi pregătirea.
Ce avem?
E o cutie aici.
Ce-ar fi să te duci s-o iei?
- Eu? - Da.
Ajută-mă să mă ridic!
Aud şobolani acolo!
Nu auzi şobolani. Tu eşti unul.
Hai să-l vedem.
- Nu e aici. - Ce?!
Ticălosule. M-ai înşelat din nou!
Nu se poate! Trebuie să fie aici! Totul a dus aici!
- Chiar eşti spion! - Fugi!
FBI! FBI! Lasă arma jos!
- Bine. - Las-o jos!
Să încercăm din nou. Eşti arestat.
Te simţi bine?
Da, şi-a folosit pregătirea de spion.
Ţi-am spus, nu sunt spion. Am profitat de ocazie.
Secretul tău e în siguranţă cu mine.
Mulţumesc.
Păcat.
Toată munca şi steagul nu e.
Da, dar tot cred c-a meritat.
Nu eşti supărat?
Am probe concrete că spionii Culper există.
Şi dacă e aşa, totul e posibil.
Tempest ţi-a spus că nu e spioană.
Îşi menţine acoperirea. Ştii că ea a deschis prima cutia?
Ce contează?
Steagul lipsea.
Şi ea la fel.
Cred că munca mea aici s-a terminat.
Nu crezi că e posibil...
ca descendenţii Culper să aibă un cerc de spioni secret, nu?
Nu. Nu, eu...
Nu.
Da, nu credeam.
- Vrei să plecăm de aici? - Desigur.