Az előző részek tartalmából:
Nem fekszem kés alá, érted?
Nem vagy egészséges. Beteg vagy.
- Azt mondtad, a múlt éjjel végeztünk. - Nem, még nem.
Ben tegnap megverte Randyt. Úgy tűnik, agyrázkódása van.
Ben, bántottad? Úristen!
Ne védelmezd! Ne védd őt előttem!
Ott van.
Hahó! Van itthon valaki?
- Micsoda szívélyes fogadtatás... - Majd én bezárom...
- Bocsi... - Nem, semmi baj.
- Menjünk oda! Jól vagy? - Igen.
- Add a kabátod! - Rendben.
- Sziasztok! Úristen! - Nem olyan vészes.
- Rosszabb, mint gondoltam. - Kösz, ez kedves.
Nem, úgy értem, rosszul néz ki. Segíthetek valamit?
- Ne ecseteld tovább, milyen rosszul néz ki! - Rendben.
Mondod neki a Dean & Deluca-t?
Noel, tudom, hogy kényelmetlenséggel jár,
de a te ötleted volt, és beszéltem Javierrel...
Azt akarja, hogy helyettesítsem Bent a munkában. Oké, csak a beosztás kell.
- Köszönöm! Rendes tőled, haver. - Ugyan, semmiség.
Hová készülsz?
Egy srác előadást tart egy grafikai programról, valami Jav... Java...
- Hozzak egy kis jeget? - Nem, jól vagyok.
Igen, tartsa egy kicsit! A papád az.
Mi? Mondd neki, hogy nem vagyok itt!
- Már megmondtam, hogy itt vagy. - De nem vagyok.
- Mondd, hogy nem vagyok itthon! - Épp a zuhany alatt van.
Igen, jól van.
Nem olyan súlyos, de egy éjszakára benntartották megfigyelésre.
- Jobbulást! - Köszi!
- Igen? Felírom a számot. - Tudom a számát. Tedd le!
- Hé, tedd már le! - Igen, megvan. Persze.
Én is örülök, hogy beszéltünk.
- Itt van a városban. - Mi?
Gondolom, a kórház felhívta tegnap éjjel.
Az ő neve van a biztosításodon, felhívták, és tegnap este iderepült.
Igen, a mamám Európában van, úgyhogy kizárólag azért csinálja,
hogy azt mondhassa: "Nézd, mit tettem Benért!".
- Ezt nem tudhatod. - De igen.
A grafikai előadáson voltam, megláttalak és azt gondoltam... tudod...
Noel vagyok. Én javítottam meg a gépedet.
- Tényleg! Ne haragudj! - Semmi baj.
Nem voltál ott az előadáson, ugye?
- Azon a grafikai izén? - Igen.
- Nem, az ilyesmi nem köt le. - Értem.
A számítógépemet csak levelezésre és házi feladatokhoz használom.
Az jó... Szereted a sushit?
- Uramisten! - Igen? Mert...
Olyan beteg lettem egy csípős tonhalas tekercstől egy éve,
hogy azóta még rizst sem eszem.
Értem, velem is megtörtént, még kissrác koromban.
De én gyurmát ettem, amiről kiderült, hogy amúgy sem kellene megenni.
- Órára kell mennem. - Igen. Az óra jó dolog. Jó dolog.
- Mindnyájan tanulni vagyunk itt. - Igen.
- Rendben. Majd találkozunk. - Oké, szia!
"Az óra jó dolog." Mekkora hülye vagyok!
- Bocsánat, nem akartam megijeszteni! - Semmi baj!
Nyitva volt az ajtó, kopogtam, de senki nem hallotta.
Mindig nyitva hagyjuk, a többiek is a többi lakást,
talán jobb lenne zárni, de akkor antiszociálisnak tűnnénk.
- Maga Felicity, ugye? - Igen. - Jó napot!
Maga pedig Ben apja, már találkoztunk néhány éve egy kávézóban. A Hoby's-ban.
Palo Alto-ban. Hát persze.
Sajnos szörnyen rossz az arcmemóriám.
Remélem, nem baj, hogy csak így beállítottam.
Telefonáltam, és beszéltem Seannal... azt hiszem.
- Ő adta meg ezt a címet. - Ben most nincs itt.
Nem Benhez jöttem. Magával szeretnék beszélni.
- Hacsak nem jöttem rosszkor. - Nem. - Biztos? Visszajöhetek később is.
Nem, most repült ötezer kilométert. Jöjjön csak, üljön le!
Köszönöm.
- Remek ez a lakás. - Igen, szerencsénk volt. Tényleg klassz.
- Nem zuhanyozott, ugye? - Nem.
Ne vegye magára a dolgot!
Ben most nehéz időszakon megy keresztül... nem magával van baja.
Az az ironikus az egészben, hogy most,
hogy rendszeresen eljárok az AA programra,
végre van mit mondanom neki, amit érdemes lenne hallania.
Ez nagyszerű! Mármint az, hogy rendszeresen eljár.
Tudom, hogy kicsit fanatikusan fog hangzani, amit most mondok,
de ez a program tényleg fantasztikus, a neve Al-Anon.
Az alkoholisták családjainak szól. Tudom, hogy Benen is segíthetne.
Igazából ezért is jöttem magához.
Szeretném, ha valaki, aki szereti, beszélne neki erről.
- Szeretné, ha én...? - Tudom, hogy sokat kérek,
de jó lenne, ha megértetné vele,
hogy nem azért jöttem New York-ba, hogy bocsánatot kérjek,
vagy rávegyem, hogy visszahívjon, hanem azért, mert... aggódom érte.
Értem. Persze.
- Találd ki, hány zsidó parancsolat van! - Nem tudtam, hogy van egyáltalán.
613. El tudod ezt hinni? A nem zsidóknak tök könnyű, csak 10 van.
- Hoztad a gyertyákat? - Igen.
- Remek. - Mire kellenek?
Ma kezdem követni isten parancsolatait.
- Jó tudni. - Igen.
Maga is zsidó, igaz? Morgenstern, ugye?
- Ő itt Meghan. - Örülök, hogy megismerhetem.
Jó napot! Én is örülök.
A nővér hozta ki nekem a kórház könyvtárából.
Miért?
Nem mondtam el neked, de a műtét előtt egyezséget kötöttem istennel.
Megígértem neki, hogy ha átsegít ezen, akkor neki szentelem az életemet.
Isten betartotta az alku ráeső részét, szóval...
most mit tehetnék? Verjem át?
Megtennél egy szívességet? A Tóra azt mondja,
ne használjunk elektromos kütyüket a Sabbat ideje alatt. Lekapcsolnád?
Értem. És a Tóra is a "kütyü" szót használja?
- Befejeznéd az istenkáromlást? - Erkölcsi támaszra van szükségem.
Lehetne röviden? Három óra múlva dogám lesz.
Na jó, a neve Jane Scott. Gyönyörű nő.
Csodálatos, okos, érdekes és csodálatos...
A csodálatost már mondtad.
Röviden. Az életem kezd visszakerülni a rendes kerékvágásba,
és szeretném, ha ebbe a kerékvágásba Jane is belecsatlakozna.
De van egy probléma. Nincs bennünk semmi közös.
És van még egy kis bonyodalom is.
A múlt héten, amikor installáltam a gépét,
megláttam az e-mail címét és a jelszavát is.
- Istenem, ne! - Pontosan. "Istenem, ne!"
Elmondta, hogy egy barátjával e-mailen beszélik meg a legintimebb titkaikat.
Mintha naplót írnának.
Így aztán kulcsom van álmaim nőjének naplójához.
Noel, semmi szín alatt nem olvashatod el annak a lánynak az e-mailjeit!
- Tudom. - Bízz bennem! A hazugság mindent tönkretesz.
Találjátok ki, mi van!
- Volt az a doga, amiben segítettél. - Igen.
Nem elég, hogy ötöst kaptam rá, de még publikálni is fogják.
- Gratulálok! - Igen, gratula Tracy!
Köszönöm, köszönöm. De az én kis édesem nélkül nem sikerült volna.
Nem is csináltam semmit, csak megadtam néhány adatot.
Nem, ettől sokkal többet tettél, és ezt megünnepeljük.
- Te, én és Finn. - Finn?
Igen. Ő a tanulótársam, nem maradhat ki.
- Akkor most tanulunk, vagy...? - Igen, igazad van, tanuljunk!
- Noel, ne csináld! - Nem tudom, miről beszélsz.
- Mit ne csinálj? - Semmit. Jó mulatást!
Ez tök jó!
- Örülök, hogy tetszik. - Tetszik. Köszönöm!
- A papádtól van. - Mi?
Eljött hozzám ma dálután.
Miért? Azt akarja, hogy találkozzam vele?
- De én nem akarok! - Ben, ne már!
Mi van? Nem akarom. És ajándékot sem akarok attól a seggfejtől. Mert egy seggfej.
Aggódik érted. Azért jött, hogy segítsen.
Nem hiszem el, hogy bedőltél neki! Persze megnyerő alak, ezt megértem,
de ez benne a csel, ezt használja ki.
Mikor utoljára itt járt, azt hittem, rendeződtek a dolgaitok.
Igen, és nézd meg, mi történt! A múltkori volt az utolsó alkalom. Ennyi volt! Ennyi!
- Szerintem csak keményfejű vagy. - Mert te nem ismered.
Csak még ez egyszer! A kedvemért, rendben?
- Helló! - Szia!
- Gratulálok! Hallottam. - Köszönöm. Köszi.
Tracy mondta neked? Hogy hármasban elmegyünk valahova?
Igen, de ez nekem nem megy, ha mindketten ott vagytok.
Finn, ami azon éjszkán történt, nem volt helyes, és nem történhet meg újra.
Szeretem Tracyt.
Kissé furcsán mutatod ki.
- Miért nem mentek ketten? - Nekem úgyis más terveim vannak.
Jó napot!
Az utca túloldalán kávéztam amikor megláttam.
- Értem. Jöjjön be! - Köszönöm.
Hozhatok valamit inni? Egy szódát vagy valamit?
Nem, köszönöm. Beszélt Bennel?
Igen. Nagyon tetszett neki a kosárlabda-szett...
Elvesztettem, igaz?
Igen.
Szerintem csak időre van szüksége.
Tudtam, hogy nem kellett volna idejönnöm.
Beszéltem a pártfogómmal, és azt mondta: "Mi a legrosszabb, ami történhet?
A fiad nem áll szóba veled? Nincs vesztenivalód."
Igaza volt. Nincs semmi vesztenivalóm, mert már úgyis elvesztettem.
Annyi mindent... szeretnék elmondani.
Annyira sajnálom! Sajnálom!
Semmi baj, én...
Semmi baj.
Maga olyan jó hozzám.... Köszönöm.
Jaj, ne!
Annyira sajnálom!
Sajnálom...
Istenem!
- Szia! - Szia!
Hol voltál? Próbáltalak hívni.
- Sétálni mentem. - Igen?
Igen.
Az van, hogy... az apád újra megjelent nálam.
- Tényleg? - Igen.
Szerintem ki akarta puhatolni, hogy beszéltem-e már veled.
Gondolkodtam azon, amit mondtál, hogy adjak neki még egy esélyt, és...
azt hiszem, igazad van.
- Tényleg? - Igen.
Még ide is repült. Úgy érzem, kicsit túl szigorú voltam vele.
Szerinted is, vagy...?
Igen. Úgy értem, szerintem is meg kellene próbálnod...
helyükre tenni a dolgokat.
Igen, pont ezt szeretném.
- Ez a tiéd, elvehetem? - Persze, de ez főzéshez való bor.
- Nem érdekel, a Sabbatra kell. - Nem is tudtam, hogy zsidó vagy.
Nem is, én boszorkány vagyok. Sean zsidó.
Hirtelen ultra zsidó lett.
Egyszer az egyik barátnőmmel is ez történt.
Elütötte egy autó, és egyszeriben azt hitte, hogy ő Szűz Mária.
Ezeknek a felét sem ismerem! Te tudod, hogy mi ez?
Nem. Még a nevét sem tudom kiejteni.
Nem is tudtam, hogy a Kit Kat kóser.
Nem is, az nekem lesz.
Helló!
Légyszi, mondjátok, hogy nem vettétek át a 16. fejezetet! Az durva!
McGrath professzort letartóztatták szexuális zaklatásért.
- Menj már! McGrath-t? - Nem is tartóztatták le.
Csak panasz merült fel, még semmi sem biztos. Add ide!
Ötletem sincs, ki akarna döngetni azzal a sötétség hercegével.
Van itt egy lista az érintett cicákról. Ezt nézd meg!
Sajnos nem tudok menni az esti vacsorára. Délben a bíróságra kell mennem.
Ismerek egy srácot a Delta Gamma-ból, aki tagja a diákok panaszbizottságának.
Ő fénymásolta le.
Elena rajta van a listán.
- Ismered az egyik lányt? - Tracy, szerintem ez biztos nem igaz.
Nem, haver, ez tutira hivatalos.
- Nagyon rossz dolgot tettél! -Tudom, gonosz vagyok, de ezt nézd!
Nem olvasom el annak a lánynak az e-mailjeit!
Hihetetlen, olyan, mint egy kezelési útmutató!
Noel, ő egy ember, nem kell hozzá kezelési útmutató!
Ezekben minden benne van, hogy mit szeret és mit nem.
Hogy milyen verseket szeret, milyen filmeket látott.
- Találd ki, melyik könyvet olvassa! - Melyiket?
Magasabbra a tetőt, ácsok.
- Nem akarom tudni! - Seymour.
Noel! Ezt nem teheted!
Az indiai konyha a kedvence. Szereti Macy Grayt, és utálja az operát.
Katolikus. Van egy barátja, Tricky,
akivel egy nyári táborban találkozott, és úgy érzi, mintha a bátyja lenne.
Jógára jár a sportközpontba. Egy Jim nevű pasi a tanár.
A következő óra ma négykor lesz.
Ugye tudod, hogy ezt nem úszod meg?
A jóga nehéz?
- Szia! - Noel!
Ez érdekes, te is jógázol?
Igen. Hetente legalább háromszor. Kiegyensúlyozottá tesz.
Igen. Az órák és a számítógépes munka közepette úgy érzem...
segít, hogy magabiztos maradjak.
- Komolyan? - Igen.
- Én is mindig ezt mondom. - Tényleg?
- Na jó, ez tényleg furcsa. - Mi?
- Ez a könyv. - Olvastad?
- Hűha! - Tudom...
Figyelj, megértem, ha nem érsz rá, de nem szereted az indiai kaját?
- Az indiai kaját? - Igen.
Szőnyeget nem kaptam, de bor van.
És Kit Kat. Kiderült, hogy kóser, tudtad?
- Nem tudtam. - Az.
És ezzel túl is vagy a mai bar mitzvah-n, köszönöm!
Nem kell megköszönnöd, csak fizesd ki, amibe került.
- 160 dolcsit fizettem. - Viccelsz?
Isten nem adja olcsón magát. 160 dollár!
- Az nagyon sok. - Tudom.
Pedig lejött 10% kedvezmény, mert azt mondtam a srácnak a kóser boltban,
hogy áttérek a zsidó vallásra.
- Hogy mi? - Nem, csak hazudtam.
- De... esetleg valaha? - Áttérnék-e? Nem.
- Talán? - Sean!
Nem térek át a zsidó hitre, csak mert elvesztetted az egyik golyód!
Köszönöm, hogy beszerezted ezeket, és azért, amit az elmúlt hetekben tettél.
- Miért beszélsz ilyen furcsán? - Mert szakítanunk kell!
- Mi? - Ez nem működhet tovább közöttünk.
Egy mélyen vallásos zsidó és egy gyakorló boszorkány között.
- Benyugtatóztak? - Azt akarom, hogy a srácaim zsidók legyenek.
Nem zsiboszorkányok. Ezzel a problémával úgyis szembesülnénk előbb-utóbb.
- Ez most komoly? - Igen.
- Szia! - Szia! Szóval, igaz?
- Tracy, annyira sajnálom! - Mit mondhatnék erre, Elena?
- Tudom, hogy szörnyű volt és helytelen. - Pont McGrath??
Mi?
Miért nem beszéltél róla?
Az két éve történt... honnan tudod egyáltalán?
Mert van egy lista! Hosszú lista a lányokról, akikkel az asszisztense szerint lefeküdt.
A pasas nagy szarban van, és tudom, hogy régen történt,
mielőtt még találkoztunk, tehát nem olyan, mintha megcsaltál volna,
de beszéltünk McGrath-ról! Még egy előadására is elmentünk, Elena!
Tudom, én...
Rossz érzés, hogy nem mondtad el. Azt hittem, mindent elmondunk egymásnak!
Sajnálom, Tracy! Sajnálom!
Nem fogok ebből nagy ügyet csinálni.
- Rendben. - Csak kiakadtam, érted?
Jó ötletnek tűnt, de most, hogy úton van, már nem is tudom, miért hívtam meg.
- Hogy adj neki még egy esélyt. - Igaz.
Rendben. Meg is van, na milyen?
- Jónak tűnik. - Rendben.
- Minden rendben lesz, oké? - Igen, de a kaját biztos elfelejtette.
- Helló! - Jó napot!
- Kínait hoztam. - Adja csak ide!
Ne kelj fel! Nem festesz jól.
Nem olyan vészes. Rosszabul nézek ki, mint ahogy érzem magam.
Bárcsak magamról is ezt mondhatnám!
- Köszi a kosarat! - Kösz, hogy megengedted, hogy beugorjak!
- Felicitynek kell megöszönnöd! - Tudom. Ő az én összekötőm.
Sokkal tartozom neki.
A szívós veterán előre tör,
balra cselez, majd jobbra húz és lő...
Micsoda balszerencse, mellé!
Átpasszolja Covingtonnak, aki balra néz...
- Apa, Felicity unatkozik. - Dehogy, játsszatok csak!
Nem, Bennek igaza van. Szörnyű vendég vagyok!
- Hová mész? - Bevenni a fájdalomcsillapítót.
- Hozom. - Ne, úgyis mennem kell a mosdóba.
Játssz helyettem!
Nézze, ami köztünk történt... nem is tudom, mi ütött belém.
Nem kell beszélnünk róla.
Tudnia kell, hogy soha életemben nem tettem ilyet, még akkor sem, mikor ittam.
De az elmúlt évben elvesztettem a munkámat,
a feleségem, és a körülöttem élők minden tiszeteletét.
Nem is tudom... egyedül éreztem magam.
De amikor magával beszéltem, felébredt bennem a remény.
- Nekem ez nagyon kellemetlen. - Megértem.
És köszönöm. Nyilvánvaló, hogy nem említette Bennek, hálás vagyok.
- Ez sokat jelent nekem... - Mi az állás?
Te vezetsz négy ponttal. A barátnőd dobott két hihetetlen kosarat.
- Ő a legjobb. - Igen.
Szia, beszélhetnénk egy percet? Van egy nagy gondom.
Persze, mi a baj?
Mi történt?
Vettem jegyeket egy darabra, mondtad, hogy meg szeretnéd nézni. Ma este lesz.
Az a címe, hogy Díszvacsora.
- Te nem mehetsz így... - Tudom, pont ez a gond.
- Arra gondoltam... elmehetnél apámmal. - Nélküled?
Igen. Szeretném, ha kimozdulna, ha emberekkel találkozna, érted?
Igen. Csak hát... alig ismer engem, és...
nem akarsz inkább kettesben lenni vele, és...
De igen, és fogok is. Csak tudod, 80 dolcsiba kerültek a jegyek.
Nem engedhetem meg, hogy csak úgy kárba menjen.
Tudom, hogy ez így elég kellemetlen neked, de megtennéd a kedvemért?
Kérlek!
- Igen. Persze, hogy meg. - Köszönöm.
- Tessék, visszaadom. - Mondtam, hogy szörnyű.
Tudod, mit csinált? Szakított velem!
A seggét is kinyaltam, erre szakít velem, mert nem vagyok zsidó!
Mintha engem érdekelne, hogy ő nem boszorkánymester!
Ott ültem mellette, és fogtam a kezét heteken át!
És elgyengültem meg minden.
Nem igazán ismersz engem, de én sosem csinálok ilyesmit.
Azért ezt levettem.
Add ide! Ezért utálom a párkapcsolatokat.
Ezt a részt akartam, hogy te is halld:
"Tudod, mit bírnék nagyon?
Ha egy srác egyszer tényleg a szemembe mondaná, hogy mit gondol.
Például: Nagyon finom ez a kaja.
De legszívesebben otthon lennék, és szeretkeznék veled."
Látom, azt hiszed, szörnyeteg vagyok.
- Megcsaltam Tracyt. - Mi?
- Finnel. - Finn?
Elena, azzal az unalmas kis Tom Cruise hasonmással?
Finn, Finn? Mikor történt?
Néhány napja.
- Kinek mondtad el? - Neked.
- Na jó. - Mit csinálsz?
Kössünk üzletet!
Elmondom az igazat Jane-nek, te pedig Tracynek.
Nekem egy kicsit több a vesztenivalóm.
Nem tarthatjuk ezeket örökké titokban, nem igaz?
- Megegyeztünk? - Meg.
Sean! Szeretnék mondani valamit.
Hangosan olvastam? Néha előfordul.
Nem, csak azt akartam mondani, hogy nem csak Mr. Morgenstern vagyok.
- Hanem Morgenstern rabbi. - Tessék?
Szeretnék kérdezni valamit. Mi lesz, ha visszaesik?
Vagy uram bocsá' máshol alakul ki rákja?
Hogy fog akkor viszonyulni istenhez?
- Akkor én... úgy értem... - Azt a lányt, akivel szakított....
Azt a furcsa hajút. A nem zsidót...
- Szereti? - Meghant? Igen.
Akkor kérje meg a kezét!
- Maga tényleg rabbi? - Sean, az élet nem játék.
Nem vesztegetheti lényegtelen dolgokra.
Ne kényszerítse magát semmire isten kedvéért, úgyse tartana sokáig!
Isten nem egy... ő maga az élet.
Szia! Köszi, hogy átjöttél!
A kezemben volt a telefon mikor hívtál.
- Leülsz? - Oké.
Köszönöm.
Mielőtt elmondom, amit akarok,
szeretném, ha tudnád, hogy ez elmúlt egy évben a barátnődnek lenni csodálatos...
és gyönyörű dolog volt, és...
Várj, fel akarok olvasni neked valamit, amíg még van esélyem labdába rúgni!
Nem, valami nagyon fontosat kell elmondanom, figyelj rám...
- Tudom, bébi, arra is sor kerül. - De meg kell hallgatnod!
Az egész fizika laborom ráment, hogy megírjam, hallgasd meg!
Rád is mindjárt sor kerül.
"Elena. E, mint az élet minden eleme, amit olyan jól csinálsz.
L, mint a hosszú és érzéki lábaid.
E, mint minden egyes alkalom, amibe beleremeg a szívem, mikor belépsz.
N, mint "Nem válunk el soha".
A, mint "Akarlak mindörökké".
Ezt jelented számomra, és ez mindig így lesz.
Irántad oly erős a szerelmem, itt a helyed örökre mellettem."
Nem is rossz egy biokémikustól, nem?
Még soha senki nem írt nekem verset.
- Te mit akartál mondani? - Semmit. Csak azt, hogy szeretlek.
Én is szeretlek, bébi. Hát nem tudod?
Szeretnék munkát kapni valami internetes cégnél.
Grafiákat csinálok, meg olyan dolgokat, amik ehhez hozzásegíthetnek.
- Tényleg? - Igen. Köszönöm.
Szívesen megnézném a munkáidat.
A noelcrane.com-ra csináltam animácót, de a folyékony mozgást nehéz animálni.
Próbálom a Polabolust utánozni, nekik annyira könnyen megy.
Várj, ismered a Polabolust?
A világ leginnovatívabb tánccsoportját?
Az a mozgás, amit ők csinálnak, mindenen túltesz, amit valaha láttam.
Ugyanezt mondtam egy barátomnak!
Esküszöm! Melyik a kedvenc produkciód tőlük?
Egek! Olyan sok van... a kedvenc produkcióm...
Nem is tudom....
Tudod, mit?
Jane, mielőtt tovább beszélnénk a Polabolusról, tudnod kell valamit.
- Mit? - Az igazságot.
Miről?
Nagyon jó ez a kaja, meg minden, de tudod, mit csinálnék most szívesebben?
Szeretnék szeretkezni veled.
Ez nagyon nehéz egy kézzel.
Figyelj, nem hiszem, hogy el tudok menni ma este.
Hogyhogy? Miért nem?
Úgy érzem, kerülget az influenza vagy ilyesmi.
Tíz perc múlva kellene találkoznod az apámmal.
Tudom. Nagyon sajnálom. Én csak... Nem igazán...
- Mi a baj? - Semmi. Nem akarok beszélni róla.
Várj egy pillanatot! Hogy érted ezt? Mi történt?
- Mi az, megint iszik? - Nem.
Akkor mi a baj? Mondd el, ő az apám!
Kellemetlenül érzem magam vele.
- Csinált veled valamit? - Nem.
Csinált veled valamit?
- Várj, Ben! Mit csinálsz? - Odamegyek.
Ne, Ben, várj! Ben, kérlek!
Ben!
Milyen kellemes meglepetés! Azt hittem, Felicity jön majd...
- Mit csináltál vele? - Fiam, miért nem ülsz le?
Azt mondta, kellemetlenül érzi magát, ha kettesben vagytok.
Mit csináltál vele?
- Csak... össze voltam zavarodva. - És mi zavart össze?
El voltam keseredve.
Nem akartál találkozni velem. Átmentem a lakásába, hogy...
- rólad beszéljünk. És... akkor... - Akkor mi?
Szomorú voltam, úgy éreztem, fuldoklom, és ő...
...odajött és megölelt.
- És aztán mi történt? - Megcsókoltam.
Figyelj! Azért jöttem New York-ba, hogy segítsek neked.
- Része akarok lenni az életednek. - Nem akarom, hogy része legyél!
Ben...
Elmondta, amit tett.
- Nagyon sajnálom, hogy ezt át kellett élned. - Semmi baj.
Igenis van baj.
A gondolat, hogy valaki, különösen az apám, ilyen helyzetbe hoz téged...
Jól vagyok, miattam ne aggódj!
Legszívesebben megölném. Úgy érzem, felrobbanok.
Mintha tucsognék a kerozinban, ami bármelyik pillanatban lángra lobbanhat.
Figyelj...
Emlékszel, mikor elsőben, Halloweenkor, itt ültünk, és tököt véstünk?
Akkor beszéltél nekem először az apádról.
Hogy milyen nehéz volt vele, és a gyerekkorodról, meg ilyesmi...
és emlékszem, hogy tényleg úgy gondoltam, hogy megértelek.
De most úgy gondolom, hogy ettől sokkal mélyebb ez a dolog.
Nem akarom, hogy megharagudj rám, kérlek ne haragudj rám ezért, de...
- léteznek csoportok, hogy... - Nem. Nem megyek csoportba, oké?
Nem kell új csoport, csak egy új apa.
Sajnos ez nem lehetséges.
Hallottál már az Al-Anon-ról?
Nem én szorulok segítségre, oké? Hanem ő.
Engem ő nem érdekel, csak te!
Akkor ne bánj velem úgy, mintha velem lenne baj!
Nem is. De azt mondtad, legszívesebben megölnéd, és majd' felrobbansz.
- Nem akarom, hogy így érezz. - Nem megyek csoportba.
Nem megyek csoportba.
Nyitva van!
Jobb, ha elmész, rendben?
- El akartam köszönni. - Szia!
- Szóval ennyi? - Mit akarsz még tőlem?
- A bocsánatodat. - Arra most nem vagyok képes.
Szeretlek.
- Beszélnem kell veled. - De jó, itt a bar mitzvah srác.
- Mit csinálsz? - Meghan...
- ...hozzám jönnél? - Mi?
- Légy a feleségem! - Most szakítottál velem!
- Tudom. Béküljünk ki! - Nem vagyok zsidó.
Az nem érdekes, csak az, hogy együtt legyünk.
- Mi a válaszod? - Hogy tartozol egy bocsánatkéréssel.
- Igen, persze, bocsánat! - Tudod, miért kérsz bocsánatot?
- Mert szakítottam veled. - Szakítottál, mert nem vagyok zsidó!
Ez totál anti-antiszemita.
Tényleg nagyon sajnálom, bocsáss meg! Légy a feleségem!
Nem. Tiszta őrült vagy!
Persze, kibékülök veled, de eszem ágában sincs hozzádmenni.
- Igen, rájöttem. - Mi?
Nem is az én ötletem volt.
Emlékszel az öreg pasasra, aki mellettem feküdt?
- Morgenstern? - Igen. Kiderült, hogy rabbi.
Ő mondta, hogy ha fontos vagy nekem,
akkor meg kellene kérnem a kezed, nem pedig szakítani.
És mi lesz ezzel a zsidó dologgal?
Nem tudom. Azt hiszem, kicsit több időre van szükségem.
Tudod, hogy megbizonyosodjak, tényleg fontos-e ez nekem.
- Ha így neked is jó. - Persze. Nagyon fura vagy...
- Szia Finn! - Szia, mi a pálya?
Elena mesélt a viszonyról.
Haver, nem is tudom, mit mondjak. Kivéve persze, hogy sajnálom.
Megbeszéltük, és...
...nem csinálok nagy ügyet belőle.
Ez... hú, ez...
Nem hiszem, hogy én ilyen megértő tudnék lenni.
- Szeretem. - Igen, és ő is téged. Mondta.
És szeretném, ha tudnád, hogy ez nem is volt viszony.
Mi csak.... egyszer voltunk együtt.
Mi?
- Szia! - Szia! Ez most véletlen?
Nem, a számítógépes központban mondták, hogy itt talállak.
- Értem. Kérsz egy kávét vagy...? - Nem, bocsánatot akarok kérni.
Nem, nekem kellene bocsánatot kérni. Az, amit akkor mondtam...
Nem, az én hibám.
Megírtam egy baltimore-i barátomnak, ami tegnap este történt.
Emlékeztetett rá, hogy néhány hete azt írtam, hogy egy őszinte srácra vágyom,
aki szinte szóról-szóra azt mondja, amit te mondtál tegnap este.
Semmi hazugság vagy képmutatás, csak az igazság, érted?
Én voltam képmutató.
Szeretnék még egy esélyt.
Persze, hogyne... Vagyis...
De ne hidd, hogy egyből fejest ugrunk az ágyba, vagy ilyesmi, oké?
Próbáljuk meg megismerni egymást.
- Benne vagyok! - Akkor jó.
Adj nekem erőt, hogy elfogadjam a dolgokat, amiken nem tudok változtatni,
bátorságot, hogy megváltoztassam azokat, amiket meg tudok,
és bölcsességet, hogy e kettőt meg tudjam különböztetni.
Jó híreim vannak.
Végre megtudtam, ki rendezi sorba a székeket minden héten.
Az anonim kokainisták csoportja.
Csütörtökönként találkoznak, és szeretnek sorokban ülni.
Nincs több meglepetés. Van, aki először van itt?
- Hogy hívják? - Ben.
- Helló Ben! - Helló!
Isten hozta!
Szia!
Fordította: Etti simon_eszter@freemail.hu