Az előző részek tartalmából:
A múlt héten, amikor installáltam a gépét,
megláttam az e-mail címét és a jelszavát is.
- Istenem, ne! - Pontosan!
Semmi szín alatt nem olvashatod el annak a lánynak az e-mailjeit!
- Tudom. - Bízz bennem! A hazugság mindent tönkretesz.
- Elena mesélt a viszonyról. - Csak egyszer voltunk együtt.
Mi?
Van, aki először van itt? Isten hozta!
Szia!
Kellene egy mondat Jeff Koonsról.
A művészről?
Igen, valami mélyreható, ugyanakkor tömör és velős.
Valamelyik órára kell?
Igen, egy dogához, amin épp dolgozom.
- És hogy hívják? - Mi?
- Sean említett valami lányt. - Frankó... A neve Jane.
- Oké, akkor... - Várj, leírom!
Na jó. Evilági témákkal dolgozik,
melyeket ikonná tesz...
így ráveszi a szemlélőt, hogy másképp lássa a mindennapi tárgyakat.
- Zseni vagy! - Tudom.
- Meghoztam! - Uramisten, Javier!
- Köszönöm. Édi kis blúz! - Ő Isaiah?
- Igen! - Helló! Gyönyörű baba!
- Ki ez? - Az unokaöcsém.
A Quintaták új generációja. Beszélhetnék veled?
- Igen, persze. - Négyszemközt.
- Igen. - Vigyázzak rá?
Milyen figyelmes vagy! Légy szíves!
Szereti, ha majompofát vágsz.
- Jól csinálom, ugye? - Gyönyörű gyerek.
Tudom, tudom. Abban a pillanatban, mikor felvettem a reptéren,
és megpillantottam Isaiah pici ujjait,
egyszeriben lobbanásszerűen elborítottak az anyai érzések.
Javier...
És azóta azon gondolkodom,
hogy vajon elnök lesz belőle, vagy asztronauta,
vagy egy fantasztius cukrász, aki a világ legjobb gyümölcskosarát készíti.
- Miről akartál beszélni? - Arról beszélek.
Samuel meg én már régóta gondolkozunk ezen. Szeretnénk szülők lenni.
- Viccelsz? - Nem viccelek.
A kedvenc génjeimet hordozod. Tényleg nem viccelek.
Semmi baj, ha nemet mondasz, de lennél a gyermekem anyja?
Van az a lány, aki a csoportvezető, és furcsa, hogy mindenki ül és beszél.
Senki sem kényszerít rá... mégis beszélsz.
- És mindenki diák? - Igen, a legtöbben.
- A legtöbbjük sorsa nagyon zűrös. - Például?
A találkozón kívül erről nem igazán beszélhetek. Az egész dolog anonim.
- Hát persze, bocsánat! - Semmi baj.
- Örülök, hogy elmentél. - Igen, én is.
- Beszéltél? Mondtál bármit? - Nem beszéltem.
Szerettem volna elmenni, és meghallgatni, hogy mások miket mondanak el.
Még nem akartam beszélni. Hogy ment a meló?
Jól...
Javier azt akarja, hogy én legyek a gyereke anyja.
- Jó vicc. - Nem, ez komoly.
Igazság szerint azt akarja, hogy adjak neki petét.
- Mit? - Petesejtet.
Samuel és Javier gyereket szeretnének, és gondolom, mindig ez történik,
az orvos megtermékenyít egy petesejtet.
Megtermékenyít? Miről beszélsz?
Beteszi egy edénybe Javier spermájával együtt,
aztán beültetik Samuel 49 éves nagynénjébe.
Nem teheted bele ugyanabba a mondatba a Javier és a sperma szavakat!
Átnéztek egy csomó katalógust olyan nőkről, akik adnának petesejtet,
és olyan érzésük volt, mintha bútort rendelnének.
És én teljesen megértem,
hogy választhatna valaki anyát a gyerekének egy katalógusból?
Igen, én is megértem, de nem vetted fontolóra a dolgot, ugye?
- Nem. - Nem. Akkor jó.
Tracy, na végre! Már mindenhol kerestelek. Hol voltál?
- Sehol. - Sehol?
Megkaptad az üzeneteimet? Teljesen leépültem fizikából.
Nem tudok megoldani egy áramkörös dolgot, és csütörtökön dogát írunk.
Akkor tanulunk végre vagy sem?
Én igen.
- Ez meg mit jelentsen? - Azt, hogy Finn elmondta.
Mi?
Elena, előadhatod a hülyét fizikából, de nem egy másik pasival kapcsolatban!
Mennem kell.
Várj, Tracy... Hadd magyarázzam meg!
Nem vagyok kíváncsi rá, Elena!
Lefeküdtél Finnel, mást nem kell tudnom!
Tudom, hogy ez a legszörnyűbb és legtisztességtelenebb dolog,
amit valaha tettem veled...
Hagyd abba! Mióta együtt vagyunk, végig azon problémáztál, hogy nem szexelek.
Nem amiatt történt! Összezavarodtam,
elragadott a pillanat heve, és azt gondoltam, hogy...
Most megkaptad a szexet. Remélem, megérte.
- Nem, bébi, nem érte meg! - Kit hívsz bébinek?
Én már nem vagyok az.
- Nem, tényleg szeretem a Bangarát. - Noel, semmi baj, ha nem.
Az avatatlan szemeknek
az ausztrálok tánca a piros lámpa és a zöld lámpa hosszú váltakozásának tűnhet.
De én abból is tanultam valamit.
Mint amikor a bennszülött elbicegett, miután lepottyant a tudás fájáról.
Szerintem az véletlen volt, a pasi kificamította a bokáját.
- Kérsz egy ilyet? - Igen.
Helló, egyet a hölgynek, és egyet a filiszteusnak.
- Várj, várj! - Mi az?
Nem tudtam, hogy a filiszteusok járnak múzeumba.
De, de, de. Köszönöm!
A The Met-ben most állítottak ki egy művet attól a művésztől, akit....
Jeff Koonstól?
Ismered? Mármint ismered a munkáit?
Kétszer is megnéztem a kiállítását!
Pont tegnap írtam meg a barátomnak, hogy mennyire csodálatosnak tartom!
Teljesen egyetértek.
Amit az a pasi művel az evilági dolgokkal,
melyeket ikonná tesz, rávesz, hogy másképp lásd a mindennapi tárgyakat.
Igen!
Hogy történt ez?
Felbukkansz a semmiből,
és ennyire azonos az érdeklődésed. Ilyen sose történik!
Talán... nem is ez történt. Nem a semmiből bukkantam elő.
- Van más magyarázatod? - Ami azt illeti, van.
A bolygók együttállása? Vagy talán csak szerencsés vagyok.
- Sajnálom, én nem... - Én sajnálom.
Az én hibám volt. Istenem, de hülyének érzem magam...
Nem vagy az! Nagyon klassz pasi vagy, és tényleg kedvellek.
Csak... van valaki más. Nem járunk, vagy ilyesmi, ő csak egy régi barát.
Tudom.
Vagyis... tudom, milyenek az ilyen helyzetek, és...
- Ki kell találnom, mi legyen. - Igen.
Nem szeretnélek félrevezetni.
Nekem nagyon fontos, hogy őszinték legyünk egymáshoz.
Igen, ez... nekem is fontos.
- Látod? Újabb közös vonás. - Igen.
Hazakísérsz?
Nem értek veled egyet. Abszolút nem értek egyet.
Meg se szólaltam.
Nézd meg az egyetemi újság hátoldalát,
hirdetések tucatjai kínálnak ötvenezer dollár feletti összeget egy petéért.
Te tényleg gondolkodsz ezen?
- Csomó ember készpénzért ad el petét. - Igen, de nem olyannak, akit ismer!
Pont ez a lényeg! Miért ne segíthetnék egy barátnak, valakinek, akit szeretek?
Ki érdemelné meg jobban az apaságot Javiernél?
Nem azt mondom, hogy nem érdemli meg, hogy apa legyen, de pont a te gyerekedé?
Miért ne?
Nem is tudom. Jól átgondoltad? Mert én nem.
Én igen.
- Ilyen dolgokban sokszor hirtelenkedsz. - Igen, de ez esetben nem.
- Biztos vagy benne? - Igen.
Szia, mi újság?
Elmondtam a bátyámnak, hogy Samuel és én szeretnénk egy babát,
teljesen kiakadt, és azt mondta,
hogy a gyereket állandóan csúfolni fogják, hogy két apja van,
és nagyon dühös lettem rá, és...
szörnyű dolgokat vágtam a fejéhez. Rossz érzés...
Vállalom.
A babát.
Nézzük meg, hogy alkalmas vagyok-e a megtermékenyítésre.
- A babát? - A babát.
Tudod, mit teszel?
Javier...
Családot adsz nekünk.
Anya, már majdnem két éve ismerem Javiert.
A főnököm és a barátom, én voltam a tanúja, bízom benne!
Anya, mondhatnék én is valamit?
- Tartsd egy kicsit! - Később találkozunk.
- Hová mész? - Moziba.
- Sok szerencsét! - Azt hiszi, megőrültem.
Tudod, mit gondolok? Hogy csodálatos dolgot teszel.
- Köszönöm! - Na szia!
Bocsánat! Igen, meghallgatom még egyszer a véleményedet.
"ÜDV JANE SCOTT MAILBOXÁBAN"
- Úristen! - Mi van? Kapcsold ki!
- Te megszerezted a jelszavát! - Nem, kapcsold ki!
- Nem úgy van, ő a barátom! - Ez bűncselekmény, Noel!
- Jane Scott a barátom! - Istenem, micsoda sztori!
Nem is a barátod, találkoztam vele! Össze akarsz jönni vele!
- Van fogalmad róla, mit művelsz? - Kapcsold ki! Le tudod törölni?
- Kapcsold ki! - Már kikapcsoltam!
- Berontasz, mikor el vagyok foglalva... - Nyugi! Elolvasod az e-mailjeit?
Magunk között szólva, igen. De csak egyszer akartam.
De mostanra...
egy versengés kellős közepén vagyok valami Tricky nevű sráccal, és...
- Ki van kapcsolva? - Tricky?
Tricky. Valami pasi, akit ezer éve ismer valami nyári táborból.
De most virágokat küldözget neki, meg Rangers meccsre viszi, én meg...
- Úristen! - Mi van?
- Ne, ne! Elküldtem az e-mailt. - Mi? Az nem baj.
Felvetted a kamerával az öregek otthonának az e-mail címét. Add csak ide!
- Milyen örögek otthona? - Ne tekerd vissza!
- Milyen öregek otthona? - Ahol önkéntesént dolgozik,
és ahol én is önkéntes leszek. Érted?
- Noel! - Mi van?
- Jézusom, haver! - Mi van?
Úgy próbálod megnyerni a lányt, hogy együttérzést színlelsz az öregek iránt?
Ez beteges, haver! Neked valami bajod van!
Ez nagyon ijesztően hangzik, gondolj csak bele!
Igazad van. Teljesen igazad van, én...
Tisztességtelenül viselkedem, csak hogy randizhassak egy lánnyal.
- Pontosan! - Csak hogy randizzunk.
- Ez... - ...beteges.
Nagyon sajnálom! Nem akartam...
Ugyan, haver... Hé, hagyjál!
- Noel? - Jane, szia! Hogy kerülsz te ide?
- Én is ezt akartam kérdezni. - Maga jön, Crane.
Gyere, ülj le, és nézd, ahogy lealázom Howie-t!
Noel... tudom, hogy sok közös vonásunk van, de ez tényleg furcsa.
- Tudom, követsz engem. - Sakk.
- Ez meg mi volt? - Na jó.
Semmit sem tudok erről a játékról, de... épp nyerünk?
Vagy épp veszítünk?
Veszítünk. De nem adom fel egykönnyen.
- Jó napot! Ó, bocsánat! - Felicity?
Igen. Az asszisztens mondta, hogy jöjjek be. Maga Liz Wechter?
Jöjjön csak be! Ha éhes, azonnal étel kell az asztalra.
Tipikus pasi.
Bocsánat!
Ha kissé szértszórtnak tűnök, azért van, mert mostanság három órákat alszom.
Ugyan, nyilvánvalóan rengeteg a dolga.
Hála olyasvalakinek, amilyen maga.
Petesejt-donorra volt szükségem hogy Jake megszülethessen,
úgyhogy elsőkézből tudom, hogy amit önök tesznek, az csodálatos.
Mit is teszünk mi pontosan? Mármint, hogy néz ki a folyamat?
Az elkövetkező négy hétben
különféle hormoninjekciókat fog kapni,
hogy elősegítsük a peteérést.
Ezek mellékhatásaként előfordulhatnak hőhullámok,
fejfájás vagy levertség.
A ciklusa hetedik napján következik
a vérvizsgálat és a hüvelyi ultrahang,
ami kimutatja, hogy érettek-e a petesejtek.
Ha igen, akkor egy sejtszonda segítségével a vagináján keresztül
tűvel jutnak hozzá a petesejthez amit a petefészkéből vesznek ki.
Feszítő érzés előfordulhat, de egy-két óra múlva haza is mehet.
Most találkoztam a termékenységi tanácsadóval,
fogalmam sem volt, mennyi tűszúrásról van szó...
Ha úgy gondolod, hiba lenne, akkor ne csináld!
Nem, megcsinálom.
Csak van egy csomó részlet, amivel nem voltam tisztában.
Például, hogy alá kell írnom egy szerződést,
amiben lemondok minden jogomról és felelősségemről a gyerekkel kapcsolatban.
Mint például, idézem:
"Ikerterhesség esetén minden beleszólási jogáról a magzatok kiválasztását,
és minden pénzügyi kötelezettséget illetően,
függetlenül bármilyen fiziológiai problémától."
Mi a baj?
Épp levelet próbálok írni Tracynek.
Lefeküdtem Finnel.
- Mi? - Igen, már korábban el akartam mondani, de...
Ne, miattam nem kell aggódnod.
- Tracy tudja? - Igen.
És hogy vagy? Hogy történt?
Összezavarodtam, és... mindent tönkretettem.
Elena...
Szerinted ha lefeküdtél volna Randyvel, Ben megbocsájtott volna valaha?
Nem tudhatod, hogy mi fog történni. Úgy értem... biztos megoldjátok.
...és hogy emékeztessen minket a kiforrott személyiségek alapelveire.
Csak egy gyors infó mielőtt elkezdjük.
Egy óra múlva lesz szünet, és mint mindig,
Vicky hozott nekünk a hihetetlenül finom brownie-jaiból.
És azt hiszem, hogy mindnyájunk nevében mondhatom azt,
remélem, mindenki siet a gyógyulással, hogy ne hízzak újabb öt kilót.
Oké... ki akar kezdeni?
- Ben vagyok. - Helló Ben!
Helló!
- Nem vagyok túl jó az ilyesmiben. - Semmi baj. Egyikünk sem az.
Azért van itt, mert valaki, aki közel áll önhöz, alkoholista.
Igen.
Igen... az apám.
Utálom az apámat.
Ez minden.
Ennyi.
Ennyi elég is. Köszönjük.
Valaki más?
- Ahogy már tudjátok, a nevem Molly. - Helló Molly!
Mikor néhány hete utoljára beszéltem,
mindent elmondtam a barátomról, Jamesről.
Úgy volt, hogy szakítani fogok vele, ha még emlékeztek.
Néhányan azt mondtátok, hogy meg kell védenem magam.
De ez akkor egyszerűbbnek tűnt.
James most nagyon nehéz időszakon megy keresztül.
Most nem szakíthatok vele.
Még nem.
És valamihez mindig hozzányúl...
Alkohol, drogok...
...rám is rossz hatással van.
Egy függőtől váltam függővé.
Na jó, ki miatt vesztettük el a futót?
Miattad! És a bástyát, meg mindkét lovat és a királynőt.
És mit akarsz tőlem, mi?
Szerintem Fishbeck nem veszített Eisenhower elnöksége óta...
Jól éreztem magam. Örülök, hogy utánam jöttél.
- Látszott, hogy megrökönyödtem? - Igen.
Noel, ilyen dolgok nem történnek. Legalábbis velem.
Dolgozatra készülök.
Mi lenne, ha nem lenne bennünk ilyen sok közös?
Mármint tegyük fel. Változtatna az bármin?
- Igen. - Ne már!
Kevésbé kedvelnél, ha azt mondanám, nem értem Jeff Koonst?
- Nem mondtam, hogy kedvellek. - Vacsorázz velem!
Noel, szeretnék, de tényleg készülnöm kell arra a dogára.
- Akkor holnap. - Más programom van.
- Tudom, de ez fontos. - Tudod?
- Nem említettem a programomat. - Nem.
Nézd, te csodálatos vagy és okos és vicces...
persze, hogy van már programod. Csak azt mondom, bárcsak velem lenne!
Hé! 7:30-kor jó?
Igen.
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól.
Tegnap elmentem gyűlésre, és gondolkodtam ezen a pete dolgon.
Igen, épp most olvastam róla.
Megkérdeztél, hogy mi a véleményem róla, és most el is mondom.
Nem szeretném, ha vállalnád.
- Hogy érted ezt? - Gondolj bele egy kicsit!
Ha megteszed, lesz egy kisgyerek a világon, aki biológiailag a tiéd.
Igen, egy olyan gyerek, akinek mindkét szülője csodálatos ember.
Igen, de fogalmad sincs, hogy mit fognak vele csinálni!
Mi van, ha nem fogsz egyetérteni azzal, ahogyan fel akarják nevelni?
- Nem hiszem, hogy ez gond lehet... - És ha gond lesz?
Nem tudhatod, hogy mi lesz! Gondolj például Julie-ra!
Két olyan ember nevelte fel, akik igazán szeretik őt,
de egy idő után mégis tudni akarta, kik az igazi szülei.
De ez teljesen más helyzet...
Nem, nem! Ő a te gyereked lesz! Megérted már végre? A te gyereked!
Tökéletesen hallom, amit mondasz. Logikailag van is értelme, de...
Akkor miért akarod megcsinálni? Ez egyszerűen hülyeség!
Más emberek bajait mindig a sajátjaid elé helyezed!
Állandóan ezt csinálod! Nem folytathatod ezt örökké!
Várj, honnan jön most ez a dolog? Mitől borultál így ki?
Egyszerűen nem akarom, hogy vállald.
Mit csinálsz?
Kevés van a kenyai pörkölt kávéból és a Soho keverékből.
És ezt miért neked mondom? Nem is dolgozol.
Azt hiszem, a bátyám is kezd barátkozni a gondolattal, mert vett egy kengurut.
- Tudod, mi az? - Nem.
Ez olyan valami, amit ha felveszel, úgy nézel ki, mint egy ember, aki kenguru.
Figyelj, Javier...
Sokat gondolkodtam a dolgon,
és ma hosszasan beszéltünk erről Bennel is, és...
igazából veszekedtünk is...
A baba miatt?
Ben...
kényelmetlenül érzi magát miatta, és egy kicsit én is.
Ó, igen... persze, megértem.
- Szörnyű érzés nemet mondani. - Felejtsd el!
Volt egy végzős hallgató a Smith Egyetemről, aki...
...egész jónak tűnt.
- Javier... - Semmi baj.
Semmi baj.
Bocs, hogy késtem.
Szereznünk kell egy vödröt.
- Egy vödröt? - A feladatban szerepel.
- Bármilyen vödröt? - Igen.
- Hol tartunk? - Mechanika. 45-ös feladat.
- És mi van az áramkörökkel? - Lou most mondta, hogy mechanikát veszünk.
Csak azért kérdezem, mert Scrumbus professzor
azt mondta, hogy lesz egy villámkérdés az áramkörökről.
- Jó, akkor te csináld az áramköröket! - Jó, rendben.
Tudod, mit? Nem érdekel. Tényleg nem érdekel.
Azt csinálsz, amit akarsz, totál nem érdekel.
Mi a többiekkel vesszük tovább a mechanikát.
Na jó, mi a többiekkel inkább tartunk egy kis szünetet.
Ez tanulócsoport, nem pedig csoportterápia.
Nézd...
tudom, hogy nem érdekel...
de az éjjel nem tudtam aludni, egyfolytában rajtunk gondolkoztam,
és leírtam.
Ha tudni akarod, mennyire sajnálom, és hogy milyen fontos vagy nekem,
itt áll benne.
- Lenyúltad az e-mail jelszavát? - Igen, tudom. Rohadék vagyok.
Hogy kérdezheted tőlem, hogy mit tegyél? Mi mást lehetne tenni?
- Szóval meg kell mondanom neki. - Ezért kérdeztél meg.
- Tudtad, hogy ezt fogom mondani. - Azt hiszem, igen.
Nem hazudhatsz annak a lánynak. Istenem, szegény lány!
Tudod, mi a legrosszabb?
Az összes könyv, amit olvastam, az órák, amikre bejártam,
az emberek, akikkel az öregek otthonában találkoztam, ahol önkéntes...
mind nagyon tetszett.
Úgyhogy bizonyos értelemben a csalásom tett jobb emberré.
Mindegy.
- Annyira bolond vagy! - Miért?
Mert alábecsülöd magad. Mindig is így volt.
Nem is igaz. Szerinted alábecsülöm magam?
Ha van pasi, akinek nem kell hazudnia, hogy felkeltse egy lány figylemét,
az te vagy. Higgy nekem!
Zárnotok kéne az ajtót, az itt Manhattan, oké?
- Mi a baj? - Beütött a tragédia.
- Szia Noel! - Szia!
- Miss Smith Egyetem találkozni akar a szülőkkel. - Igen, és mi a baj?
- A papával és a mamával. - Úristen!
- Kérlek! - Ilyet már csináltunk egyszer.
- Igen, és tök jól ment! - Nem.
Szóval, Mr. és Mrs. Quintata.
Inább Javier és Felicity. A Mr. és Mrs. olyan... helytelenül hangzik.
- Rendben. Felicity és Javier... - Az én hibám.
- Micsoda? - A problémánk.
Nem azért van, mert nem szeretjük egymást. Én...omnipotens vagyok.
Mit akart mondani?
Nézzék, nem akarom, hogy azt higgyék, ez valami tesztféle.
Nem is kértem volna találkozót, de...
egyszer már végigcsináltam egy ilyet, és a pár hazudott.
Istenem, miről hazudtak?
Azt mondták, hogy boldog házasok,
aztán egy héttel az adományozás előtt a feleség beadta a válókeresetet.
Velünk ez nem fordulhat elő. Sosem válnánk el. Ez nem történhet meg.
Számomra nagyon fontos, hogy a gyermeknek szerető otthona legyen.
Nálunk az lesz, mindig is az volt.
Mióta csak találkoztunk.
Ez nagyon romantikus. Meséljenek róla!
Állásra jelentkeztem és... ott állt ő.
- És maga rögtön tudta? - Igen. Vagyis nem.
Akkor találkoztunk először, de nem volt első látásra szerelem.
Nem, talán csak... másodikra vagy harmadikra.
Tudja, egy Armani utánzat volt rajtam, nagyon slankított, csinos voltam benne.
Nagyon sajnálom... Amit tesz, az csodálatos.
Megérdemli, hogy tudja a teljes és őszinte igazságot, nem is tudom, hogy mondjam...
Ami azt illeti, jó lenne... vagy mégsem.
Javier és én...
Ő a legaranyosabb, legkedvesebb ember, akit ismerek.
Romantikus és optimista, és az az igazság...
hogy a legjobb barátom, és nagyon szeretem.
És tudom, hogy nagyon jó apa lenne.
Ez egyszerűen fantasztikus!
Mintha pontosan tudtad volna, hogy mit kell rendelned!
Nem állt jól?
Nekem tetszett.
Azt mondtad, hogy össze vagy zavarodva.
Pedig a legkevésbé összezavarható nőnek tűnsz, akit csak ismerek.
A barátom, Tricky miatt. Olyan, mintha a bátyám lenne.
Vagyis olyan volt, amíg nem akart többet.
Szóval ezért vagy összezavarodva? Mert többet akar?
Tudom, hogy ha összejönnénk, az tönkretenné a barátságunkat.
- De azért gondolkozol rajta. - Gondolkoztam.
- De most már nem. - Nem, már nem.
Miattad.
- Miattam? - Igen.
Istenem!
Ez így nem lesz jó. Vagyis ez fantasztikus, de...
emlékszel, mikor arról beszéltem, hogy mi lenne, ha?
Hogy tegyük fel, hogy ha mégsem lenne bennünk ilyen sok közös.
- Emlékszel? - Igen...
Ez nem csak feltételezés.
Nem mintha nem ugyanazokat a dolgokat szeretnénk.
Mert ugyanazokat szeretjük... most. És ez fantasztikus.
Noel, fogalmam sincs, miről beszélsz.
Arról, hogy...
megláttam az e-mail jelszavadat, amikor telepítettem a gépedet.
És olyan szánalmas és béna voltam, hogy úgy akartalak jobban megismerni,
- hogy elolvastam az e-mailjeidet... - Mi?!
...minden nap. És tudod...
Te kukkoló!
- Azonnal tűnj el! - Jogos.
Micsoda puha kis együttes!
Elena azt mondta, ha nem jó a színe, vagy nem tetszik, ki tudja cseréltetni.
- Nem ez tökéletes. Tetszik a színe. - Fantasztikus!
És bocsánatot kér, hogy nem lehet itt, de magolnia kell egy vizsgára.
Semmi baj.
Figyelj, tudom, hogy te meg Felicity kicsit összekaptatok a... tudod, min.
- Javier, az nem miattad volt. - Tudom, tudom.
Csak nem szeretném, ha miattam lenne köztetek súrlódás.
- Emiatt ne aggódj! - Oké.
- Kérsz valamit inni? - Bubis vizet citrommal.
Jó napot! Elnézést, Felicityt vagy Javiert keresem.
Tudja, hol találom őket?
Tudom, hogy nem kellene beszélnünk a gyűlésről gyűlésen kívül...
Igen, inkább nem szeretnék.
Van valami, amit szeretnék tudni.
A srác, akivel jársz, James.
Azt mondtad, hogy rossz hatással van rád.
Ez azt jelenti, hogy te is használsz valamit?
Az a drog, amit Felicity talált a szekrényben, a tied volt?
Nem az enyém volt.
- És nem akarok erről a csoporton kívül beszélni, oké? - Oké.
- Benjamin! - Mi az?
Ha fiú lesz, szeretném, ha kosarazna, mint te.
Itt az idő egy köszöntőre. Samuelre és Javierre, és a gyarapodó családjukra!
Kinyitom.
Köszönjük szépen, asszonykám!
Ha te nem lennél, ez az egész nem történhetne meg.
Imádunk! A többieket csak módjával...
Gyerünk, srácok!
És az én szerető férjemre...
Férj?
Patty, hogy kerül ide?
Hoztam néhány orvosi papírt. Sajnálom, de ez nem fog menni.
Patty! Kérem, várjon!
- Azt mondta, megérdemlem az igazságot. - Amit mondtam, igaz is.
Javier nagyszerű apa lesz, és Samuel is.
Bármely gyerek szerencsés lenne, aki ilyen otthonban nőhet fel.
Segíteni akartam egy párnak, hogy családjuk lehessen.
- Pont ezt teszi! - Én egy iowai kisvárosból származom.
Vasárnaponként templomba járok.
Bocsánat, de én nem így képzelek el egy családot.
Várjon! Javier és Samuel
a két legcsodálatosabb, legszeretőbb ember, akikkel csak találkozhat!
Sajnálom, én... Viszlát!
Később találkozunk.
Igazad volt, a doga tele volt áramkörökkel.
Igen, igazad volt.
Esetleg volt időd elolvasni a levelet, amit írtam?
Igen, elolvastam.
Tudom, hogy sokat kérek, de... szerinted meg tudsz bocsájtani?
Nem megy.
Sajnálom.
- Maga rendelte a bordát? - Nem.
- Biztos? - Igen, biztos.
Rendben.
Oltári híreim vannak!
Mielőtt elmondod, bármi legyen is az,
tudnod kell, hogy nem vagyok nagyon rózsás kedvemben.
Ez majd feldob. Tudtad, hogy Sean rám szállt mostanában?
Szűz kulthőst csinált belőlem a filmben, tudtad?
Na jó, hogy rövidre fogjam... dobott.
Kábé ugyanakkor az a csaj, az ismerősöm,
az a mennyei teremtés, aki után legalább száz éve sóvárgok,
találkozgatni kezdett egy másik sráccal.
Aztán tegnap este le is rázott, hogy elmehessen vele randizni.
De kiderült, hogy a csávó totál csaló.
A csaj összetört.
Átrohant hozzám könnyek között, és mielőtt azt mondanád "Van isten!",
- Jane és én már csináltuk is! - Azt mondtad... Jane?
Noel! A sas leszállt.
A koncertnek vége. A labda kirepült a pályáról.
Többé nem vagyok szűz terület.
- Milyen Jane? - Scott. Jane Scott.
Szívesen kezet ráznék azzal a pöccsel, aki a karjaimba hajtotta!
Tuti, hogy valami apróság volt... de pont ennyi kellett, érted?
Szóval... nem is érdekel.
Istenem, itt van! Meghalsz, ha meglátod.
Trickynek hív.
Ő Noel. Noel, ő pedig Jane.
Szia Jane!
Noel nagyszerű srác, kedvelni fogjátok egymást.
- Örólök, hogy megismerhetlek. - Részemről a szerencse.
Azt próbálom elmondani, hogy itt biztonságban érzem magam.
És ez nagyon fontos.
Ma kaptam egy medált, mert már egy hónapja itt vagyok.
Nem nagy dolog, csak egy medál... de jelent valamit.
Azt, hogy próbálok meggyógyulni.
És ez sikerül is.
De tudom, hogy ez egy kicsit tovább tart majd egy hónapnál.
És ma hazudtam valakinek, aki fontos nekem.
Megkérdezte, hogy a drog, amit talált az enyém volt-e, és én azt mondtam, nem.
Nem ez az igazság. Az enyém volt.
Nem tudom, miért mondtam azt, miért hazudtam.
Sajnálom, hogy ezt tettem.
Bocsánat!
- Szia! - Szia!
Nem mondod el Felicitynek amit odabent mondtam, ugye?
Mert azt mondtad, hogy nem... megígérted.
Nem mondom el, de... ez elég kínos.
Ő a barátnőm, és mikor megtalálta azt a drogot, kényelmetlenül érezte magát.
És amit mondtál, abból úgy tűnik, hogy még mindig van nálad, és...
Amit odabent mondtam, az magánügy.
Bármi, amit mondasz vagy mondtál...
még ha meg is bántja a körülötted élőket...
Erről szól ez az egész, hogy kibeszéljük a szörnyű részleteket is.
- Tudom, de ez akkor is... - Nem bántottam senkit.
- Ezt nem is állítottam. - Felajánlottad a segítségedet.
Erről szól ez a csoport, hogy elkötelezetten segítesz.
És azzal, amit bent elmondtam...
a titkaimat...
elfogadtam a segítő szándékodat.
Egyezséget kötöttünk. Nem csinálhatod vissza.
Szia!
- Hogy ment a gyűlés? - Jól. Mi újság?
Végül megkaptam az ajándékot, amit venni akartam.
Egy kis törölköző kacsákkal.
Állandóan az a nő jár a fejemben.
Csak addig akart petesejtet adni,
amíg rá nem jött, hogy a babának két apja lenne.
Ettől csak még inkább segíteni szeretnék Javiernek.
Figyelj, én...
nagyon dühös lettem, mikor mondtad, hogy bele akarsz vágni.
Hogy petesejtet adsz. Nagyon kiborultam.
Próbáltam rájönni, hogy miért bántott ennyire.
Azt hiszem, hogy a gondolat, hogy egy ilyen dolgon
valaki mással osztozz... furcsa érzés.
De...
ez az én problémám, nem a tiéd.
Szóval ha meg kell tenned, támogatlak, bárhogy is döntesz.
Köszönöm.
De azt hiszem, igazad volt abban, amit korábban mondtál.
Az én kisbabám lenne. Tiszta őrület!
Az egy dolog, hogy hozzásegítesz egy párt egy gyermekhez,
ez csodálatos ajándék, tényleg az, de...
ismerni azokat az emereket...
látni, megérinteni, ölbe venni a babát, nézni, ahogy felnő...
Ez nem megy.
Még nem lehetek anya.
Nem vagyok kész erre.
Lesz babájuk, ne aggódj!
Fordította: Etti simon_eszter@freemail.hu