Sunt Drago. Unde e nenorocitul meu de pachet?
Nu-mi pasă ce spui tu acolo!
Mie-mi pasă de livrarea pentru care am plătit!
Ştii ceva? Am terminat cu intermediarul. Da, mă refer la tine.
Dă-mi numărul contactului.
Dacă te mai întreb o dată, o să-ţi tai beregata.
- Da? - Unde e şoferul?
Mă scuzaţi?
Rahatul ăla de Kagan a aranjat afacerea.
Vreau să îndreptaţi lucrurile.
- Negociem numai cu Kagan. - El nu mai face parte din afacere.
Eu sunt clientul. Unde e pachetul?
Mă scuzaţi, dle, dar livrararea ar putea întârzia.
Livrarea trebuie făcută acum!
Mă scuzaţi, dle, dar fac tot de pot pentru a avea grijă de pachetul dvs.
Păi fă mai mult de atât! Găseşte-l!
Nu te deranja să mă localizezi. Numele meu e Drago Sujic....
Întreabă în jur!
Reputaţia mea ar trebui să-ţi încurajeze şoferul să termine înţelegerea asta.
Curier. Şi încerc să-l localizez, dle Sujic.
Pentru binele lui, sper să o faci înainte s-o fac eu.
Haide, Frank, răspunde!
CURIERUL sezonul 1, episodul 2
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Traducere realizată după sonor
4 ORE MAI DEVREME
Regret, dar veştile nu sunt bune.
Inima lui Richard a respins implantul.
Cardiomiopatia se înrătăţeşte.
Ce înseamnă asta?
În punctul ăsta, singura şansă de supravieţuire a fiului dvs
e un transplant total.
Dumnezeule!
Ar trebui să vă spun că sunt mulţi pe lista de aşteptare.
O inimă compatibilă nu e automat disponibilă.
- Suntem sus pe lista de aşteptare... - Desigur.
Aduceţi-l mâine dimineaţă pe Richard la spital pentru observare.
Când şi dacă o inimă potrivită va fi disponibilă,
vom fi gata să intrăm în operaţie imediat.
- Credeţi că o inimă... - Nu pot promite nimic.
DRAGOSTE DE TATĂ
- Vrei cărţi? - Da, o voi termina pe aia pe care o citesc.
Vă obligă să citiţi asta la şcoală?
E-n regulă. Pe cealaltă deja am citit-o.
Va trebui să fiu pregătit pentru examene.
Tată, trebuie să mergi mai departe. Pentru mama...
Suferă, Richard...
Că te pierde.
Nimeni nu pierde pe nimeni, tată.
Haide! Mama o să se îngrijoreze.
Te-ai gândit să angajezi pe cineva care să te ajute?
Cineva ar putea fi rănit.
Nu, Frank. Când foloseşti echipamentul ăsta de atâta vreme ca mine,
e ceva instinctiv.
De ce?
Te agit?
Nu vreau să strici maşina.
Tu ai grijă de condus, eu de maşini.
Bine.
Deci...
Poate nu i-ai dat jos toate şuruburile.
Normal că le-am scos! De ce faci asta?
Siguranţa, înainte de toate!
Uite cine-mi vorbeşte mie de siguranţă!
Totul e în regulă?
Da, da... Totul e bine.
Poţi să-mi pasezi căruciorul ăla?
- Ăla? - Da.
- Cel de acolo? - Da, da.
Doamne!
- Eşti sigur că totul e bine? - Da, da! E bine.
Doar o verific de dedesubt.
Mă poţi împinge un pic?
Încă puţin... Sub maşină, te rog.
Da, e fantastic!
- Trebuie să plec. - Sigur, ne vedem mai târziu.
Nu te ridica din cauza mea.
Da, doar verific legăturile.
- Alea cu întrebuinţări multiple? - Da, alea.
Ştii...
Poate mai târziu mă duc la un masaj. Am nişte dureri.
Sună ca o idee foarte bună pentru tine.
Trebuie să scap de ele. Mersi pentru cafea!
Da, cu plăcere.
- Succes cu... legăturile. - Da...
Dacă eram o bancă, tu ai fi falit şi în închisoare.
Dar, cum sunt o persoană particulară şi nu am niciun drept,
ai voie să pleci liber.
Aşa că trebuie să am grijă de afacerile mele în ce fel pot.
Care, în cazul tău, înseamnă...
Aşteaptă afară.
Îmi pare rău...
Am încercat totul, dar nu mă simt mai bine.
Nu, nu, nu te învinovăţi.
Eşti bolnav. Nu-i nimic.
Mai sunt tratamente, alţi doctori... O să vezi...
- Am vrut doar să vin acasă. - Ştiu.
Reno te va duce acasă. Vin şi eu repede. Trebuie să mă ocup de ceva.
- Nu eşti supărat? - Supărat? Cum aş putea?
Am nevoie de un minut.
Filip, dragul meu... Preţiosul meu băiat...
N-o să te las să mori. Îţi promit asta.
Voi face orice, bine?
Deci, în concluzie, pentru a-l cita pe Friedrich Schiller,
nu carnea şi sângele fac o inimă, şi ne fac taţi şi fii.
- Sophie? - Au o inimă!
- Poftim? - Au o inimă!
Nu se poate!
Dumnezeule!
E incredibil!
Slavă Domnului! Vin acum!
Îmi plăcea să boxez, dar nu-mi mai bat capul cu abonamentul la sală.
Mă descurc cu ce am la îndemână.
Salvez nişte bani şi mă antrenez din plin!
- O să plătesc! Am banii tăi. - În clipa asta, nu-mi pasă.
- Se întâmplă? - Există un donator. Inima e pe drum.
Voi avea un şofer într-o oră.
O să-mi fie greu să iau inima. E supraveghere constantă.
O să-ţi fie şi mai greu dacă o dai în bară.
Se apropie momentul.
Tu eşti curierul? Trebuie să duci asta clientului cât mai repede.
Nu-i timp de pierdut.
Ce se întâmplă?
Unde e inima?
- Cum s-a putut întâmpla asta? - Încă nu ştim.
Ni s-a confirmat că inima a fost pusă în ambulanţă la spitalul donator.
Trebuie să fi dispărut undeva pe traseu.
Nu ar fi trebuit să fie cineva cu ea?
Ba da. Tehnicienii noştri încearcă să afle ce s-a întâmplat.
Vă asigur că se face totul pentru a localiza inima.
Poliţia e pe drum.
În cât timp inima nu mai e utilizabilă?
Inima poate rămâne viabilă numai 4 ore, cel mult.
Ar fi bine să o găsiţi înainte!
Mă scuzaţi...
- Sunteţi tatăl băiatului? - Da.
Sunt inspectorul Tarconi.
- Am fost însărcinat cu ancheta. - Aveţi vreo pistă?
De fapt, avem.
Unul din tehnicienii implicaţi în trasferul inimii a dispărut.
Am plasat puncte de control pe toate drumurile importante.
Inspectore...
Au găsit tehnicianul.
- E aici. - Mă scuzaţi.
A ridicat inima conform programării, dar n-a fost livrată.
Se pare că a fost prins în timp ce mergea spre aeroport.
Pretinde că pleca în vacanţă, dar spitalul nu are nicio cerere.
- Cât timp mai avem? - Puţin peste 3 ore.
- Am trecut pe lângă nişte ziarişti. - Da, povestea s-a aflat repede.
Vreau să-mi faceţi o favoare.
- Sunt inspectorul Tarconi. - Bravo dvs!
Lucrezi pentru acest spital, nu?
Ca tehnician medical, cu acces la echipa de transplant?
Le-am spus deja. Nu am nimic de-a face cu asta.
Ce dracu' e asta?
Reporterii... Nu pot sta departe de aşa ceva.
E aproape imposibil să-i ţinem la distanţă.
O să vorbesc cu ei.
Scuze pentru asta.
Acum... unde rămăsesem?
- Ce le-aţi spus? - Le-am spus că aţi recunoscut,
şi că ne-aţi dat numele celor implicaţi în complot.
Eşti nebun? N-am spus aşa ceva!
Normal că nu! Dar dacă sunteţi nevinovat aşa cum spuneţi,
oamenii responsabili vor ştii imediat că a fost doar un truc.
Desigur, sunt în poziţia de a oferi protecţie
pentru oricine e dispus să coopereze.
- Ştie unde e inima? - Nu.
Dar ne-a condus la un bărbat care ne-ar putea ajuta.
- Cine? - Cineva cu care am mai avut de-a face.
- Da, inspectore. - E urgent, Frank.
- Mi-e teamă că nu pot vorbi acum. - Poate n-ai auzit ştirile.
- Inima furată era pentru un transplant. - Nu, n-am auzit.
Am arestat un bărbat care a recunoscut că a dat inima unui şofer.
Ne-a dat descrierea lui şi a maşinii sale.
- Frank, ţi se potriveşte. - Te anunţ dacă aflu ceva.
Inima e pentru un băiat de 14 ani, foarte bolnav.
Va muri, dacă operaţia nu va fi făcută în maxim 3 ore.
- Frank? - Trebuie să închid, inspectore.
La dracu'!
- Unde e pachetul? - În portbagaj.
Deschide-l!
Ce dracu'?
Haide! N-avem timp de asta!
Vrei banii? Deschide portbagajul!
Opriţi-vă! Nu trageţi!
Dă-mi nenorocitul de telefon!
Ştii că nu-mi place să vii fără să suni.
- Eram prin vecini. - Kagan, ce vrei?
Ce e?
Dacă nu-mi spui ce faci aici, te arunc pe geam.
Trebuie să vorbim despre omul tău.
- Treci la subiect. - M-am gândit...
Ar fi prima oară!
În ultima vreme, când e vorba de misiunile astea,
lucrurile au devenit un pic cam complicate.
Trebuie să recunoşti. Numărul cadavrelor e cam mare.
Apărare, în ambele cazuri. Şi amândoi erau ticăloşi.
Unul din ei a fost recomandat de tine.
Spun numai că...
Băiatul tău începe să aibă o anumită reputaţie.
De care?
Să spunem că a atras de dramatic.
Tipul atrage gloanţele ca un magnet. Îşi face duşmani.
Găsiţi curierul, luaţi inima, şi omorâţi-l pe dobitoc!
Plecaţi!
Sunt Drago. Unde e nenorocitul meu de pachet?
Ştii ceva? Renunţ la intermediar, Kagan. Da, mă refer la tine.
- Acum ce mai e? - Ce-am vorbit noi?
- Ce vrei să spui? - A făcut-o din nou.
- Pachetul n-a fost livrat. - Să nu spui că nu te-am avertizat.
Dacă inima nu ajunge în 3 ore, nu va mai fi viabilă.
Tensiunea scade.
Inima îi cedează. Trebuie să intrăm imediat în sala de operaţii.
- Cheamă doctorul. - Să mergem!
- Ce se întâmplă? - Îi cedează inima.
Îl ducem în sala de operaţii. Trebuie legat la aparate imediat.
- Dar noua inimă nu a fost recuperată! - Îmi pare rău. Nu avem de ales.
- Alo? - L-ai găsit?
- Da. - E pe drum înapoi?
Nu încă.
Ţi-am spus. Nu va păţi nimic dacă-mi aduce pachetul,
dar trebuie să mi-l aducă acum!
- Înţeleg. - Atunci de ce nu l-ai oprit?
Nu primeşte ordine de la mine.
- Lasă-mă să vorbesc cu el. - Nu cred că e o idee bună.
Nu-mi pasă ce crezi tu! Fă-mi legătura cu el!
Să văd ce pot face.
- Carla? - Tocmai am primit un telefon furios
de la clientul căruia nu i-ai livrat pachetul.
- Ştii cine este? - Frank... Parcă asta nu conta.
E o inimă umană,
furată înainte să fie transplantată unui băiat muribund.
Clientul e Drago Sujic.
Ştii că e unul din cei mai mari ticăloşi din sudul Franţei.
Are multe relaţii. Politicieni, poliţişti...
Nu-mi pasă! De ce are nevoie de o inimă?
- Nu ştiu. - Află!
- Da? - Drago are un fiu de 16 ani.
S-a născut cu un defect la inimă. Cererea i-a fost refuzată ani de zile.
Acum are o nevoie disperată de un transplant.
Aşa că Drago a luat-o pe cont propriu.
Are o sală de operaţii în casă şi a angajat o echipă de chirurgi.
- A cheltuit milioane cu asta, Frank. - Te aştepţi să simt ceva pentru el?
M-ai întrebat de ce are nevoie de o inimă.
- Kagan ne-a recomandat, nu? - Mă ocup eu de Kagan.
Drago e pe cealaltă linie. Vrea să vorbească cu tine.
Bine.
Dle Sujic, aveţi legătura cu curierul.
Unde eşti?
Mi-e teamă că a fost o schimbare de planuri.
Mi s-a spus că tu niciodată nu schimbi înţelegerea.
- Îţi vom returna avansul. - Fac ceva pe el!
Ai mai puţin de 2 ore să-mi aduci pachetul, sau o să te vânez
şi o să te ucid!
Ce este?
Chirurgul vrea să ştie dacă să-l trezim.
De ce?
Nu-l pot ţine aşa multă vreme.
Operaţia merge mai departe,
pentru că vei da descrierea şoferului la toată organizaţia.
Vreau ochi pe străzi! Vreau ca toată lumea să-l caute!
Cum va fi găsit, vreau să fiu anunţat.
Cred că glumeşti!
Suedez sau în profunzime?
Orice mă scapă de durerea de spate. Nu pot sta pe picioare.
Relaxează-te! O să rezolv totul!
Stai! Uite ceva în plus, pentru final.
Pentru final?
Pentru a mă face fericit! Scuze...
- Alo? - Dieter, am nevoie de o maşină.
- Când? - Acum.
Ce naiba a fost asta?
Mi se face un masaj. M-am rănit la spate dimineaţă.
N-am timp să vorbim. E urgent. Am nevoie de o maşină.
- Lasă-mă! - Relaxează-te!
- Cum să o fac când îmi rupi gâtul? - Dieter!
- Da... - Maşina!
- Unde e cea pe care o conduci? - Am avut un mic accident.
- Am ajuns într-o groapă cu ciment. - Ajunge! Asta e tot ce am visat.
Poftim! Termină-te singur!
- Dieter! - Frank, scuze. Da.
Spatele meu... Abia mă mişc, d-apoi să mai şi conduc.
- Las-o baltă! Bucură-te de masaj. - Stai! Ai spus ciment?
E Rene Dugas. Unul din traficanţii noştri de pe străzi.
- Rene? - Dle Sujic...
- V-am zărit omul. - Urmăreşte-l şi nu-l scăpa.
Prinde-l, dacă poţi. Fii pe fază! E un şofer expert.
Nu, nu. E pe jos.
- Bine. Are pachetul cu el? - Are o geantă, dacă la asta vă referiţi.
Prinde-l, omoară-l, nu-mi pasă. Dar nu deteriora pachetul.
- Ai înţeles? - Da, dle.
Puneţi mâna pe el!
- Da. - Frank! Unde eşti?
Am încercat să te sun. Nu mai avem mult timp.
Inima băiatului cedează. E pe masa de operaţie chiar acum.
E legat la aparate pentru a fi ţinut în viaţă.
- Mă ocup de asta. - Ce vrei să spui? Ce faci?
- Ai inima sau nu? - Te sun eu.
Băga-mi-aş!
Domnule!
- Ce faceţi, dle? - Scuze, dle poliţist.
Vă admiram maşina.
- Ce e în geantă? - De fapt, am nevoie de ajutor.
E important ca această geantă să ajungă la spital cât mai repede.
- Înţeleg. Daţi-mi-o mie! - Mulţumesc.
Mă aşteptaţi puţin? Cineva tocmai mi-a dat asta.
O duc la spital. Se pare că e inima dispărută.
Dispeceratul...
- Frank, n-avem timp de jocuri. - Poliţia are inima, inspectore.
Poftim? Când s-a întâmplat asta?
Tocmai am predat-o. Probabil au anunţat.
Nu e posibil. Staţia mea are legătură directă cu dispeceratul.
Aş fi auzit asta.
Poliţistul ăsta n-a anunţat la centru.
Inspectore, te sun eu.
Frank, ce faci?
Inspectore, cu tot respectul, chiar nu pot vorbi acum.
Am vorbit cu dispeceratul. N-a anunţat niciun poliţist.
- Dar e o unitate care nu răspunde. - Poliţişti corupţi. Ştiu unde merg.
- O să ajung primul acolo. - Cum?
Asta fac eu.
Avem mai puţin de o oră înainte ca inima să devină inutilă.
Sunt conştient, inspectore. De-asta trebuie să închid.
- Da? - Am pachetul. Sunt pe drum.
În regulă. Voi avea banii pregătiţi când ajungi aici.
Ai spus că vii cu o maşină a poliţiei.
Ce dracu'?
- Unde e inima? Nu mai avem timp! - Aici.
- Hei! Rahatule! - Pieptul meu...
- Treci în maşină! - Mă doare tare!
- Conduceţi dvs? - Vrei să te împuşc în cap?
- Frank? - Vino la intrarea de la urgenţe.
- Ai inima? - Mergi acolo!
Hei! Cretinule! Lasă inima jos!
Opreşte-te! Aruncă arma!
Fugi! Ia inima!
Cheamă un doctor!
Te rog... fiul meu...
Îl pierdem!
Filip... Te rog... Fiul meu...
- Îl pierdem! Duce-ţi-l înăuntru! - Nu. Încă mai are puls puternic.
După cum a fost împuşcat, e posibil să moară.
Dacă nu-l băgăm în operaţie, moare în jumătate de oră.
Dar inima lui?
Sunt de acord. Inima n-a fost atinsă, dar pierde sânge.
Nu va supravieţui.
Ştii dacă eşti compatibil cu fiul tău?
- Urcaţi-l în ambulanţă. - Nu poate supravieţui!
- Urcaţi-l în ambulanţă! - Faceţi cum spune el!
Repede! În ambulanţă!
Vei avea nevoie de ajutor pentru a-l ţine în viaţă.
Trebuie doar să nu facă hemoragie. Altfel nu vom reuşi.
- Chirurgii aşteaptă inima lui. - Inima...
- Are o singură şansă. - Ia un ambulanţier cu tine.
Pe ea. Tu! Urcă! Nimeni altcineva.
Repede! Repede!
- În ambulanţă! - Haide! Repede!
- Unde suntem? - Acasă.
Trebuie să te duc înăuntru.
Mulţumesc.
E mort.
Inima lui e încă bună. Du-l înăuntru.
Bine.
Eşti gata?
Am efectuat transplantul. Până acum, totul a mers bine.
Inima a fost în regulă?
În ciuda întârzierii, niciun semn de probleme.
A început să bată aproape imediat. Destul de remarcabil, de fapt.
Slavă Domnului!
Mulţumesc, inspectore.
Fiul nostru îţi datorează viaţa.
Sfinte Dumnezeule, Carla! Asta-i o chestie ciudată!
Încerc să mă decid dacă să te omor sau nu.
Poftim? De ce?
În ultima vreme, fiecare chestie la care ne-ai trimis a ieşit naşpa.
Asta nu e vina mea!
Nu-mi pasă dacă şi-o trage cu tine!
Ai face orice pentru o plată grasă!
Păi... e o afacere competitivă.
Da, dar eu pot decide cu cine fac afaceri.
Am terminat discuţia. Ştii pe unde e uşa!
Eşti concediat!
Cum se simte băiatul?
Va fi bine.
Doctorii sunt siguri că se va recupera complet.
- Bravo lui! - Frank...
Trebuie să vorbim despre ce s-a întâmplat jos,
cu bărbatul pe care l-am împuşcat.
Numele lui e Drago Sujic.
Mi s-a părut că-l recunosc.
- Era responsabil pentru toate astea? - Încerca să-şi salveze fiul.
Într-un final, exact asta s-a întâmplat.
L-am dus acasă, şi i-am dat fiului său inima lui.
Atunci... a fost şi ceva bun în toate astea.
Totuşi... ce furt!
E îngrijorător că cineva ar putea fi implicat într-o aşa infracţiune.
E posibil ca unii oameni implicaţi să nu fi ştiut toate detaliile.
Cred că aceşti oameni ar trebui să fie mai precauţi pe viitor.
Nu mai acceptăm misiuni de la Kagan.
Nu-ţi face griji! Nu vei mai auzi numele lui, darămite să-l vezi.
Apropo, frumos lucrat azi.
O soluţie elegantă.
Despre asta şi era vorba.
- Noapte bună, Carla! - Noapte bună, Frank!
- Drago n-a scăpat. - Ar trebui să fii încântată.
Aş fi încântată dacă l-aş fi prins viu pe ticălosul ăsta.
- Dar Frank Martin? - El e legătura. O să-l urmăresc.
Nu-ţi irosi energia cu şoferul ăsta. Nu e valoros.
Nu e doar un şofer. E curier.
- Vrei şi tu? - Nu.
- Ştii ce e greu? - Să înveţi ungureşte.
Nu, nu. Mai greu ca asta.
Vrei să tot ghicesc?
Îndepărtarea cimentului uscat de pe un automobil.
Vezi tu, Frank... Ăsta e un proces foarte lung şi foarte obositor.
- Vrei să ştii ce implică? - Nu chiar.
Iei o parte de acid clorhidric şi 4 părţi de apă,
apoi foloseşti o periuţă de dinţi şi freci betonul uscat.
Da...
Pune mâna acolo.
- Nu vreau să fac asta. - Doar fă-o!
Da... Simţi asta?
Nu sunt doctor, Dieter. Dacă ai nevoie de unul, du-te la el.
- Am nevoie de un masaj. - Ţi-ai făcut unul.
- Nu a fost cum mă aşteptam. - Dar ce...
Nu vreau să ştiu, nu-i aşa?
Nu s-a terminat bine. Asta e tot ce trebuie să ştii.
Traducerea şi adaptarea Little Badger
Traducere realizată după sonor