- Nu-mi vine să cred că ai făcut aşa ceva. - Am făcut rost de băutură gratis, nu?
- Michelle, toată lumea te-a pozat. - Atunci ar face bine să ne eticheteze.
E ultimul lucru pe care mi-l doresc. Şi dacă le-a văzut Adam?
El e la petrecerea burlacilor în Vegas.
Dacă nu se trezesc cu un tigru în baie, au trăit degeaba.
Ce s-a întâmplat? Credeam că fetele sunt în spatele nostru.
Cred că Amber Lee trebuia să termine paharul.
- Vrei să mă duc să le iau? - Da, cum să nu. N-o să te mai văd.
- Aşteaptă aici, mă duc eu după ele. - Bine. Mai bea ceva cât eşti acolo.
Următoarea oprire e la săritura cu prăjina,
şi acolo au reguli stricte, nu primesc puritani.
Şi adu nişte vin.
Salutare, cowboy. Ai un foc?
Calm, Stetson. Probabil că prietenele mele mă caută.
Nu mă pot abţine. Eşti aşa frumoasă.
Houston, cred că avem o problemă.
- Probabil că am băut prea mult. - Sigur.
- Lasă-mă în pace. - Haide, lasă-mă doar o secundă.
- Nu. Nu merge. S-a terminat. - Eu spun când se termină.
Teoria variaţiei. E timpul să dovediţi cine a studiat. Susan.
Se axează pe proprietăţile universale, comune unui anumite limbi.
Reproduci din text. Dă-mi un exemplu.
Franceza. E vorbită la nivel mondial, dar o frază din Paris
ar putea avea un sens total diferit în Montreal.
Aşa e. Această teorie are în vedere etapele culturale
prin care trece o limbă, pentru a-i înţelege evoluţia.
Cine poate să-mi spună care e prima etapă?
- Anton. - Forma simplificată de vorbire.
Forma simplificată de vorbire. E corect, dle Slavsky.
Asta se întâmplă când vorbitorii nenativi folosesc fraze
din limba obişnuită, într-un mod stricat,
rezultând adesea într-o traducere... excesiv de literală a înţelesului.
Credeam că telefoanele nu sunt permise la curs, dnă dr Blake.
Se pare că sunt o variaţie a propriei mele reguli. Jeffrey.
Aseară, Michelle Bradley a dispărut de la o petrecere a celibatarelor,
în Austin, Texas.
Poliţia din Austin spune că e a treia dintr-o serie de răpiri de săptămâna asta.
Aşa e. Prima victimă, Craig Pickett, era student la T.U.
A dispărut de la o petrecere a frăţiei.
A fost descoperit în parcarea vizitatorilor, imediat după răsărit.
A fost bătut cu un obiect contondent.
Heather Wilson era veterinar şi locuia în districtul Old West.
A dispărut de la un maraton al "întâlnirilor în viteză"
şi a fost găsită în dimineaţa următoare pe o alee din apropiere.
Era dezbrăcată şi fusese înjunghiată.
Fiecare victimă a fost la reuniuni sociale în seara în care au fost răpiţi.
Martorii declară că au dispărut într-o clipă.
Tipul ăsta nu pierde timpul. Ştie pe cine vrea şi cum să pună mâna pe ei.
Asta arată organizare şi sofisticare.
I-a ţinut pe Craig şi Heather mai puţin de 12 ore înainte să-i omoare.
Probabil că nu mai avem timp s-o salvăm pe Michelle.
Aparent, nu există nicio legătură între victime.
Ceea ce mă îngrijorează e variaţia modurilor de operare.
Viteza şi eficienţa răpirii sugerează că e un singur autor.
Foloseşte armele pe care le are la îndemână
sau are un ritual specific pentru fiecare victimă?
În ambele cazuri, autorul a acţionat excesiv.
Faţa lui Craig era distrusă,
iar leziunile organelor genitale ale lui Heather erau extinse.
E furios, dar de ce?
La Heather mobilul pare a fi de natură sexuală.
Era dezbrăcată, purtând doar un ceas, în timp ce Craig era complet îmbrăcat.
Portofelul lui lipseşte. Trebuie să existe o motivaţie financiară.
Sau e gelozie de modă veche.
Îl ucide pe Craig din furie, şi bestia se dezlănţuie.
Atunci a început să se orienteze spre femei.
Aria lui de control pare destul de largă. Interesant e că scapă de cadavre
în acelaşi district din care au fost răpite.
Nu se duce departe, dar are, totuşi, nevoie de intimitate.
Poate că îşi foloseşte maşina pentru atacuri.
Asta înseamnă că ar putea fi oriunde.
Criminal Minds Sezonul 8, episodul 15
Traducerea şi adaptarea: Cristy77 www.niftyteam.ro
"Lumea îi distruge pe toţi,
şi, la final, mulţi sunt mai puternici în locurile distruse."
Ernest Hemingway.
- Domnilor, sunt detectivul Sanchez. - Agentul Morgan, agentul Rossi.
Apreciem ajutorul. N-am mai văzut aşa ceva până acum.
Consideraţi-vă norocos. A fost înjunghiată? E mult sânge.
Se pare că Michelle încă sângera când autorul a aruncat-o aici.
Probabil că a fost cu e toată noaptea.
O camionetă sau un SUV ar fi trecut neobservate în zona asta.
A avut timp să lucreze.
O petrecere a celibatarelor şi un maraton de "întâlniri în viteză".
Ambele victime femei au fost în situaţii ce ar fi atras atenţia bărbaţilor din jur.
Poate că autorul îşi căuta prada.
Femeile ar fi putut să-l înfurie, respingându-i avansurile.
Totuşi, nu l-au respins imediat.
Le-a momit pe amândouă într-un loc izolat, ceea ce îmi spune că a avut succes.
Şi Craig Pickett? El a dispărut de la o petrecere a frăţiei.
Pickett a fost prima victimă.
Folosirea unui obiect contondent în locul unui cuţit sugerează
că omorul a fost impulsiv.
Probabil că între Craig şi autor există o legătură.
Ar trebui să-i verificaţi colegii şi profesorii.
Scuzaţi-mă.
Ce e?
Au venit pozele de la locul crimei lui Michelle Bradley. Priveşte.
A dezbrăcat-o complet, cu excepţia ceasului,
la fel ca în cazul lui Heather Wilson.
N-are haine, n-are cercei, nici măcar o agrafă de păr.
- Dar lasă ceasul. - E o compulsie.
Ar putea fi semnătura lui.
Shanice, îţi aminteşti dacă Michelle purta acest ceas aseară?
Nu cred. Nu ştiu.
Ai cumva pe telefon poze la care aş putea să mă uit?
Da, am făcut câteva.
- Poftim. - Mulţumesc.
Am numărat 40 de plăgi prin înjunghiere, de diferite adâncimi.
I-a vizat feminitatea.
Acest tip de furie provine dintr-o ură profundă pentru femei.
Sau pentru o femeie.
Crezi că sunt surogate ale cuiva care l-a emasculat?
Timpul şi efortul necesare pentru a înjunghia pe cineva de 40 de ori
sugerează determinare, ceea ce indică pe cineva afectat de o traumă din trecut.
Dacă ceea ce a făcut aici e un indiciu, îl va dezvălui rapid.
Ar trebui să ne uităm la Craig. El a declanşat violenţa autorului.
S-a luptat din greu.
Să vă arăt.
Craig a fost mai greu de controlat.
De unde are vânătăile de pe piept şi de pe spate?
Era complet îmbrăcat când a fost găsit. Tricoul nu era rupt.
- Nu îl purta atunci când a fost atacat. - Autorul l-a îmbrăcat post-mortem.
Are remuşcări.
Craig era mai apropiat de atacator decât am crezut.
De când sunteţi tu şi Craig colegi de cameră?
- Din primul an. - Păreţi foarte apropiaţi.
- Îmi era ca un frate. - Asta e ceva rar.
Eu nu m-am înţeles deloc cu colega de cameră din primul an.
Ai spus poliţiei că ai fost la meci în seara de după dispariţia lui Craig.
- Ce s-a întâmplat după asta? - M-am întors în campus.
- Am fost la două petreceri. - La care?
Nu prea îmi amintesc. Eram beat.
Trebuie să-ţi fie greu să-i împachetezi lucrurile singur.
- Familia lui n-a vrut să te ajute? - Locuim împreună de mult timp.
Le-am spus că voi sorta eu lucrurile lui de ale mele.
Asta îmi aminteşte de o colegă de cameră de la Academie.
M-a pus să-i promit că, dacă i s-ar întâmpla ceva,
voi scăpa de lucrurile pe care părinţii ei n-ar trebui să le vadă.
Ce nu voia Craig să vadă părinţii lui, Will?
Asta era?
- Pune-o alături de celelalte lucruri. - Vă rog, nu puteţi să le spuneţi.
Am verificat activitatea victimelor pe site-urile de socializare
şi pot confirma că Michelle e singura care purta un ceas ce nu-i aparţinea.
E şi singura care nu purta un ceas când a fost răpită.
Timpul e important pentru autor.
Dar nu timpul corect. Niciunul dintre ceasuri nu arăta ora exactă.
- Asta trebuie să însemne ceva. - E un mesaj, dar pentru cine?
Ceasul pe care i l-a pus lui Michelle era stricat.
E modul lui de a spune că i s-a terminat timpul?
Poate e în zeflemea, spunându-ne că noi nu mai avem timp.
Ar putea fi momentul morţii?
Un fel de notificare pe care numai autorul o înţelege?
Garcia ar putea avea dreptate.
Se mai întâmplă.
Nu înlegătură cu notificările. Timpii nu se potrivesc.
Dar dacă e un avertisment? Dacă a fixat ceasurile
- la ora următoarei răpiri? - 6:22.
Sper să te înşeli, Spence.
- O să beau un shot, dacă te urci pe taur. - Mă urc pe taur. Hai, 3, 2, 1.
- A fost dezgustător. Ce-i asta? - E atât de rău.
Nu-mi spuneţi că aţi ajuns deja la shoturi.
Ai întârziat. Unde ai fost?
Şi ai adus un rătăcit. Cine e prietenul tău, Mitch?
El e Doug. S-a transferat aici de la biroul din Boston
şi are nevoie disperată de prieteni şi băutură.
- Nu neapărat în această ordine. - Ai venit în locul potrivit. Ia loc.
- Bea un pahar. - Vino să stai lângă mine, Doug.
- După tine. - Cred că te-ai procopsit cu mine.
- Tu te-ai procopsit cu mine. - Ce mai faci? Sunt Paige.
- Sunt Doug. Încântat. - Eu sunt Paul.
- Te deranjează? - Nu dacă le îmarţi. Atunci e în regulă.
Mulţumesc.
- Cum a fost la serviciu? - Am nevoie de un pahar.
- Poftim, ia-l pe ăsta. - Mulţumesc mult.
În ce fel de necazuri intrăm în seara asta?
- Îţi plac necazurile. - Cui nu-i plac?
Michelle era fumătoare. Autorul a văzut-o singură,
ar fi putut să-i ceară o ţigară sau i-a oferit un foc.
- E o intrare simplă. - Da. Dar, potrivit raportului legistului,
nici Heather şi nici Craig nu erau fumători.
Nici nu era nevoie. Autorul are abilităţi sociale.
Îşi poate adapta vicleşugurile în funcţie de ţintă.
Asta include şi orientarea sexuală? Craig Pickett a fost
la un bar pentru homosexuali în seara când a dispărut.
Asta se potriveşte cu celelalte răpiri. Dar de ce ar minţi colegul de cameră?
Craig nu le spusese adevărul părinţilor lui.
Will încerca să protejeze secretul prietenului lui.
Sau a obstrucţionat investigaţia intenţionat.
Nu cred asta. Din cauza brutalităţii fizice,
Will a presupus că Craig a fost victima unei crime motivate de ură
şi n-a vrut ca moartea lui să devină un spectacol de presă.
- Deci, o luăm iar de la zero. - Nu neapărat.
Craig a fost singura victimă pentru care autorul a simţit remuşcări.
Legătura lor ar putea fi una intimă.
Trebuie să spun că asta a fost o primire extraordinară în Austin.
Cred că ne-am lăsat purtaţi de val.
- Ai nevoie de ajutor? - Am rezolvat.
În regulă. Te simţi bine?
- Paul, ce s-a întâmplat? - N-ar fi trebuit să facem aşa ceva.
- Am crezut că voiai şi tu. - Nu voiam.
Voiam, numai că...
- Ar trebui să pleci. - Nu înainte să discuţi cu mine.
Uite, ia loc.
Ce îţi trece prin cap în clipa asta?
Bărbaţii n-ar trebui... Bărbaţii ar trebui să fie cu fete.
Frate, cineva şi-a făcut numărul cu tine, nu-i aşa?
Un părinte sau un preot?
Cum faci asta? Cum eşti de acord cu aşa ceva?
Pentru mult timp n-am fost.
Dar vine un moment când trebuie să te întrebi
cât timp mai eşti dispus să te prefaci că eşti ceea ce nu eşti.
Cine spune că mă prefac? Cine spune că eu sunt...
Camera asta, în primul rând.
Da, e un dezastru.
Nu ştiu ce fac.
Atunci e un lucru bun că m-ai cunoscut.
Sunt un profesor grozav.
Relaxează-te, iubitule. Sunt o profesoară grozavă.
- Pleacă. Nu mă atinge. - Paul, ce naiba?
Nu...
- A mai fost o victimă? - Doug Warn, un contabil din Boston.
Hotch şi Rossi sunt încă la locul crimei. Cadavrul a fost aruncat lângă un parc.
Purta un ceas?
- 6:59. Ceasul mergea? - Dacă prin asta înţelegi să ticăie, da,
dar e în urmă cu cel puţin două ore şi jumătate.
Acum avem câteva ceasuri şi am putea vedea un şablon
în cum sau de ce autorul schimbă ora. Să vedem.
6...
- La ce oră a fost descoperit cadavrul? - Nu ştiu. Cam acum o oră. De ce?
- Ştii ora exactă? - Un alergător a anunţat
la... 9:04. Făcea ture,
deci cadavrul nu putea să zacă acolo de mai mult de câteva minute.
- Cred că ştiu care sunt mesajele. - Spune odată, Reid.
6:22.
Vorbeşti despre ceasul lui Michelle sau despre cel al lui Doug?
Vorbesc despre toate ceasurile.
Dacă iei în calcul ora la care au fost descoperite cadavrele,
scazi timpul cu care sunt în urmă,
ajungi de fiecare dată la plus sau minus şase minute faţă de 6:22.
Luând în considerare timpul
dintre momentul când au fost aruncate şi găsirea lor, precum şi zonele publice
şi faptul că singurul ceas defect era oprit la 6:22,
e rezonabil să deducem că autorul fixează ceasurile la aceeaşi oră,
chiar înainte să abandoneze cadavrele.
Am fost aşa prost. A fost în faţa mea tot timpul ăsta.
- Nu ştiu cum de mi-a scăpat. - Încetează, Reid.
Eşti singurul care şi-a dat seama. Ce înseamnă 6:22?
Nu ştiu. Ştiu doar ce spune, nu şi ce înseamnă.
A folosit din nou un obiect contondent. A fost la fel de impulsiv ca primul omor.
- Sunt răni defensive sub haine? - Nu, dar ar trebui să aruncaţi o privire.
E o combinaţie a ritualurilor criminale.
Îşi clarifică modul de operare sau evoluează?
Ar putea fi ambele.
Plăgile prin înjunghiere sunt anterioare sau ulterioare morţii?
Toate au fost post-mortem, după prima lovitură.
- În ceafă. L-a omorât pe loc. - A urmat faţa?
Nu. Având în vedere pierderea de sânge, aş spune că întâi a fost înjunghiat.
Nu se potriveşte. De ce ar fi trecut la cuţit,
ca apoi să se întoarcă la obiectul contondent?
Probabil că a atacat faţa dintr-un motiv anume.
Ar putea fi o manifestare a sentimentului de vină,
- ca atunci când l-a îmbrăcat. - Sau a respectului de sine.
Poate că nu voia ca bărbaţii să-l vadă.
Respectul de sine ar fi fost foarte coborât.
Dar a ajuns atât de jos numai cu bărbaţii, nu cu femeile.
Dr. Aylesworth, victima a făcut sex înainte de a muri?
Aşa cred. Am găsit urme de lubrifiant, precum cel folosit la prezervative.
Mulţumim.
Căutăm un bărbat homosexual între 25 şi 30 de ani,
care suferă o criză de identitate.
El nu poate accepta dorinţele pentru cei de acelaşi sex,
dar nici nu le poate rezista.
Probabil că şi-a reprimat mult timp dorinţele sexuale.
Prima victimă, Craig Pickett, reprezintă o recidivă, dacă vreţi.
Relaţiile sexuale între cei doi bărbaţi au fost factorul declanşator pentru autor.
Imediat după copulaţie, nivelul serotoninei bărbatului scade.
Nivelul maxim e atins în timpul sexului.
Schimbarea rapidă se poate manifesta prin depresie extremă
sau un nivel scăzut al respectului de sine.
În combinaţie cu convingerea că e greşit să dea curs atracţiei pentru alţi bărbaţi,
această stare face ca autorul să-i atace violent pe cei cu care e.
Când nivelurile se normalizează, începe să simtă remuşcări pentru ce-a făcut
- şi încearcă să-şi corecteze orientarea. - Aici intră Heather şi Michelle.
După uciderea lui Craig, autorul a căutat femei,
de care voia cu disperare să fie atras.
Dar e prins într-un scenariu cu un rezultat imposibil.
Nu se poate obliga să-i placă femeile, aşa că, atunci când nu se poate excita,
se deprimă iar şi îi atacă cu furie pe cei pe care îi învinuieşte de impotenţa lui.
Acest cerc vicios în logica sa n-a apărut peste noapte.
Probabil că a apărut din cauza anilor de abuz emoţional, fizic sau ambele.
- Suntem mai mult decât prieteni. - Despre ce vorbeşti?
- Îl plac. - Ba nu. Nici să nu gândeşti aşa, fiule.
- Asta simt. - Ba nu. Nu se poate.
- Profită cumva de tine. - Ba n-a făcut-o. Ăsta e adevărul.
Adevărul? Îţi arăt eu adevărul.
Cel mai obişnuit motiv pentru încercarea de a depăşi atracţia pentru acelaşi sex
e nevoia de a fi acceptaţi de părinţi sau de cei dragi,
care i-au respins din cauza homosexualităţii.
Axaţi-vă pe bărbaţi care au crescut în familii dezorganizate
şi care au suferit când erau în custodia unui părinte dominator,
precum şi asupra celor ce au fost victime ale intoleranţei sau atacurilor.
- Spune-i că e frumoasă. - Sunt, nu-i aşa?
- Eşti o monstruozitate! - Sunt o profesoară grozavă.
- O faci prost. - Te voi face un bărbat adevărat.
O monstruozitate!
În concluzie, autorul nu va înceta să ucidă.
Cu fiecare încercare eşuată de a fi excitat de femei
sau de a evita capitularea în faţa dorinţelor pentru cei de acelaşi sex,
va deveni şi mai disperat, şi mai periculos. Mulţumesc.
Slavă Domnului că eşti bine. N-ai răspuns la telefon toată ziua
şi m-am gândit că ţi s-a întâmplat şi ţie ceva.
Despre ce vorbeşti?
- Doug a fost omorât noaptea trecută. - Poftim?
Probabil că s-a întâmplat după ce l-ai dus acasă.
N-a venit la serviciu, aşa că eu...
...m-am dus la partamentul lui şi erau poliţişti peste tot.
- Ce le-ai spus? - Nimic.
Am venit direct aici ca să mă asigur că eşti bine.
Sunt bine, jur.
Nu e uşor să caut informaţii despre 6-2-2. Caut această dată, iar ziua de 22 iunie
e plină de evenimente în istoria recentă.
Se pare că ai găsit ceva bun.
Să vedem. La acea dată, în 1990, Florida a interzis purtarea bikinilor tanga.
- Am spus "bun". - Bine.
Să vedem. Pe 22 iunie 1992, Curtea Supremă a decis
că legile împotriva crimelor motivate de ură din Minnesota
încălcau libertatea de exprimare. Acuzatul a ars o cruce
în curtea casei unei familii afro-americane care locuia lângă el.
Nimic din profilul autorului nu sugerează motivaţiile rasiale.
Nu, dar crucea m-a pus pe gânduri. Multe religii sugerează
că vei fi condamnat dacă dai curs dorinţelor homosexuale.
Şi dacă autorul se luptă cu credinţa sa?
Garcia, există în Biblie pasaje relevante, sub denumirea "6:22"?
Şi eu m-am gândit la asta, dar cel mai popular e Matei 6:22,
care e despre lumini şi ochi. Nu văd cum s-ar potrivi.
Hai să privim asta din altă perspectivă.
Care sunt pasajele care au legătură cu homosexualitatea?
Asta e. El nu spune "6:22", ci "18:22". Leviticul 18:22.
"Să nu te culci cu un bărbat cum se culcă cineva cu o femeie. E o urâciune."
A transformat 18:22 în 6:22 postmeridian. Aşa cum exprimă militarii ora.
Poate că autorul a fost abuzat de cineva
care cita voinţa lui Dumnezeu, pentru a-l face să se schimbe.
N-ar fi prima dată când cineva a răstălmăcit Cartea sfântă
în interes personal.
Dar dacă vrei să schimbi orientarea sexuală a cuiva, cum ai putea s-o faci?
Nu poţi s-o faci folosindu-te de vină.
Am găsit ceva despre o mişcare a foştilor homosexuali.
E un program în 12 paşi.
Un program în 12 paşi nu traumatizează participantul.
Dar terapia de convertire ar putea s-o facă.
Recent au fost închise câteva tabere de convertire
deoarece metodele lor erau vecine cu tortura.
Dar de ce ar tolera o credinţă torturarea copiilor?
Niciuna n-ar face-o. Nici măcar o religie care dezaprobă homosexualitatea.
Niciuna dintre ele n-ar depăşi limitele.
Garcia, sunt tabere de convertire în zonă?
Am găsit ceva. Tabăra Willing operează lângă Austin.
Motto-ul ei e: "E timpul să te schimbi".
Ghiciţi ce pasaj biblic e pe pagina lor de internet.
Mitch!
- Ce cauţi aici? - Trebuia să merg la baie.
E sângele lui Doug?
- Nu e vina mea. - Nu e vina ta? Dar a cui e vina, Paul?
- A lor. - A lor? Cum ar putea fi vina lor?
N-au mai pus mâna pe tine de ani de zile.
Ştii ce mi-au făcut?
Bineînţeles că ştiu. Mi-au făcut şi mie acelaşi lucru.
Poftim. Acum nu mai uitaţi cât e ceasul.
Grăbiţi-vă. Nu vreţi să întârziaţi la oră, nu-i aşa?
Nu te pot lăsa să pleci, Mitch.
Întâi trebuie să rezolvăm nişte lucruri.
Scopul principal e promovarea schimbărilor pozitive ale indivizilor care vin aici.
Nu prea au libertate de exprimare.
Încercăm să menţinem lucrurile cât de uniform posibil.
Nu încercăm să-i reprimăm.
Acest comportament progresist poate dejuca eforturile lor de recuperare.
De exemplu, culorile?
Tonurile pământului, cum sunt maroul sau bronzul contribuie la rezultat.
Bleumarinul, dacă nu e prea decolorat sau prea deschis.
Albastrul deschis ar putea fi considerat prea feminin?
- Exact. - Cum ajută atelierul auto la convertire?
Am descoperit că, dacă băieţii au sarcini destinate tradiţional genului masculin,
este stimulată aprecierea propriei masculinităţi.
Ştiu că pare extrem, dar trebuie să vă amintiţi
că participanţii noştri au o stare de spirit fragilă.
Ei vin aici confuzi, căutând răspunsuri.
Noi le arătăm că nu trebuie să fii singur pe drumul izbăvirii.
- Parcă aţi vorbi din experienţă. - Sunt un absolvent. Tabăra m-a învăţat
să resping influenţele societăţii, care mă îndreptau spre o direcţie greşită.
Şi acum încerc să dau mai departe aceste cunoştinţe. Veniţi.
Când vine un nou participant, trebuie să-i evaluăm bunurile personale
înainte de a-i fi returnate.
Lucruri precum coloana sonoră din muzicaluri sau jurnale sunt distruse.
Părul lung e tăiat, cel vopsit e ras, fără cercei. Chestii de genul ăsta.
- Ceasul e obligatoriu? - Celularele nu sunt permise.
Ceasurile sunt pentru ca nimeni să nu întârzie la lecţii.
Organizarea şi punctualitatea devin o parte importantă
- a promovării schimbării. - Şi dacă cineva încalcă regulile?
- E ceva neobişnuit. - Neobişnuit, dar nu nemaintâlnit.
Uneori, un elev se manifestă sau respinge anumite elemente ale programului.
Ce se întâmplă cu cei ce se manifestă?
Terapie avansată sub supravegherea unui consilier.
- Puteţi fi mai precis? - Mi-e teamă că nu. Părinţii şi personalul
au semnat clauze de confidenţialitate
pentru protejarea dreptului la intimitate al părinţilor.
Cum rămâne cu drepturile copiilor?
Vă mai pot ajuta cu ceva?
Da. Avem nevoie de o listă a participanţilor la program
- din ultimii 15 ani. - Nu vrem decât numele.
E imposibil. Acele documente sunt confidenţiale.
Hai să le face neconfidenţiale, altfel ne întoarcem cu un mandat.
Sunt multe nume.
Compară lista cu cunoscuţii fiecărei victime
şi vezi dacă găseşti ceva.
Marchează participanţii care n-au terminat programul.
Cel mai probabil, aceştia au îndurat aşa numita "terapie avansată".
- Vă pup. - Mulţumesc.
Ar fi trebuit să vedeţi. Le distrug simţul individualităţii.
- Copiii ăştia erau tineri. - Sunteţi sigure că era acelaşi ceas?
Autorul a fost în acea tabără. Ceasul pus pe încheietura lui Michelle
era acelaşi model cu cel purtat de toţi copiii.
Ce crezi că era în spatele acelei uşi închise?
Ar putea fi orice. Toţi am citit poveştile.
O tabără de convertire a fost închisă anul trecut
fiindcă foloseau pe copii terapia cu electroşocuri.
În alta, copiii erau dezbrăcaţi şi le strigau obscenităţi.
- Trebuie să ne întoarcem cu un mandat. - Avem nevoie de un motiv întemeiat.
Hai să găsim unul, fiindcă în tabăra aia se întâmplă mai multe decât divulgă ei.
- Trebuie să te predai, Paul. - Nu pot să mă predau. Mă vor închide.
- Mă vei omorî şi pe mine? - Nu.
- O să mă denunţi? - Nu, Paul. Dar ai nevoie de ajutor.
- Deja am fost ajutat. Îţi aminteşti? - Mă refer la ajutor real, profesionist.
- La mine a funcţionat. - Zău?
Da. Eu şi Josh suntem împreună de şase luni.
Asta ar putea să-ţi strice relaţia fericită...
...faptul că îţi petreci timpul cu un criminal în serie.
Doamne.
Acele femei care au fost înjunghiate. Tu ai fost, nu-i aşa, Paul?
Îmi aminteau de ea.
Ce-ai aflat?
Un bărbat pe nume Mitchell Ruiz a fost la tabăra Willing în 2003.
Lucrează în acelaşi birou cu decedatul Doug Warn.
Care-i şpilul?
Biroul lui Mitchell a anunţat dispariţia lui.
S-a dus să-l caute pe Doug, şi nu s-a mai întors.
Deci, Mitchell ori e autorul nostru, ori i-a căzut victimă acestuia.
Am căutat să văd dacă face parte dintre copii buni sau dintre cei răi.
Părinţii lui Mitchell, la trei săptămâni de când acesta era în tabără,
au început să facă plăţi către o companie fantomă,
care a fost închisă acum doi ani pentru prostituţie.
O prostituată, Isabella Grant.
După grămada de bani pe care i-au plătit-o,
trebuie să te întrebi ce principii morale nu era dispusă să încalce.
Dră Grant, mă numesc Aaron Hotchner. Sunt de la FBI.
Aş vrea să vorbesc cu tine despre tabăra Willing.
- Ce-mi oferi? - Nu pari surprinsă.
Era doar o chestiune de timp. Deja m-aţi prins pentru toate celelalte.
Deci, ce îmi daţi dacă vorbesc?
Nu fac înţelegeri cu cei ce molestează copii.
N-am molestat pe nimeni. Am fost angajată să-i ajut pe acei copii.
Faptul că ai fost plătită să exploatezi victimele nu schimbă nimic.
Am avut aprobarea părinţilor.
Asta ţi-a spus tabăra ca să te simţi mai bine?
- N-a fost nevoie. - De ce, fiindcă nu-ţi păsa?
Sau fiindcă ai vorbit direct cu părinţii?
Nu arăţi niciun fel de remuşcare pentru ceea ce ai făcut. De ce ai face-o?
Cu cât era victima mai mică, cu atât era mai uşor de controlat,
iar pentru tine numai asta contează, nu-i aşa? Controlul.
De asta îmi arăţi această încredere falsă.
- Am terminat discuţia. - Ai spus suficient.
O profesionistă ca tine n-ar avea încredere că tabăra ar proteja-o.
Ai obţinut un fel de asigurare direct de la părinţi, nu-i aşa?
Te-ai asigurat că şi ei vor fi la fel de responsabili pentru infracţiune.
Declaraţia ta împotriva lor n-ar sta în picioare în instanţă,
nu dacă un copil depune mărturie despre abuzul tău.
Exceptând cazul în care abuzul i-ar condamna şi pe părinţi.
Erau în cameră cu tine, nu-i aşa?
I-ai obligat să privească.
Unde te duci? Cum rămâne cu înţelegerea mea?
N-am avut niciodată o înţelegere.
- De ce n-a mers? - Ce anume?
Cu fetele. De ce n-am putut... De ce n-am putut s-o fac?
Le-ai omorât. Ce altceva voiai să mai faci?
Nu asta. Celălalt lucru. Cu ea mi se ridica întotdeauna.
Eram adolescenţi. Ni se ridica şi pentru supa de roşii.
Te-ai întrebat vreodată de ce ne-am despărţit?
Sunt sigur că acel an de groază a avut de-a face cu asta.
Da, un an. Tu ai avut noroc. Eu am dat-o-n bară, Mitch.
Credeam că acele fete m-ar putea vindeca.
Paul, ascultă-mă. Nu ai nevoie de vindecare.
Ai nevoie doar de puţin ajutor.
Te rog, dă-mi arma. Ştii că nu aşa se face.
Relaxează-te, ai reuşit.
Eşti aşa de frumoasă.
La naiba, Paul. Nu aşa se face. Vino aici. Lasă-mă să-ţi arăt.
Ştii ce? Ai dreptate. Nu eu trebuie să mă vindec.
Garcia, vreau să afli cine a fost în tabără
în acelaşi timp cu Mitchell Ruiz,
iar apoi să restrângi căutarea la cei ai căror părinţi au făcut plăţi
corporaţiei fantomă a Isabellei Grant.
Numai un nume se potriveşte. Paul Westin.
A fost la aceeaşi şcoală ca Mitchell,
iar mama lui a fost omorâtă în acţiune, în Irak, când el era copil.
Află tot ce poţi despre Paul şi trimite adresa lui JJ şi Blake.
O trimit acum.
Liber.
Liber. JJ!
Paul?
- Intră imediat în casă. - Ce se întâmplă? Ai necazuri, fiule?
Nu-mi spune aşa! N-ai dreptul să-mi spui aşa, nu după tot ce mi-ai făcut.
- Paul, te rog. - Ce-am făcut?
Ce-ai făcut? Tabăra, îţi aminteşti? Ea. Asta îţi aminteşti?
- Mută-ţi fundul jos! - Hai să vorbim despre asta.
N-avem despre ce să vorbim!
Paul!
Ce naiba, o să-ţi omori tatăl?
- Am încercat să te salvez. - Să mă salvezi?
Adică să mă vindeci, nu-i aşa? Să mă vindeci.
În toţi aceşti ani ai încercat să-mi dovedeţti că eram stricat.
Ei bine, a funcţionat, tată. Sunt complet stricat.
- Nu asta voiam. - Ceea ce voiai.
- Dezbracă-l. - Poftim?
- Dezbracă-l. - De ce?
Credeau că pot să ne violeze pentru a deveni heterosexuali.
Cred că e timpul să vedem dacă mege şi invers.
Trebuie să presupunem că Mitchell e cu el. Cheile şi portofelul lui sunt în living.
- E posibil să lucreze cu Paul? - Totul indică că Paul lucrează singur,
dar asta nu înseamnă că Mitchell nu e solidar cu cauza lui.
- A trecut prin aceeaşi traumă. - Cred că ştiu de ce.
Au avut o relaţie.
Au fost abuzaţi fiindcă se iubeau unul pe celălalt.
Unde s-ar fi dus?
Cu Mitchell ajutându-l, s-ar fi axat pe răzbunare.
Isabella e în închisoare, aşa că n-avea multe opţiuni.
Voi două duceţi-vă în tabără. Îi trimit pe ceilalţi acasă la tatăl lui.
- Fă-o odată. - Nu pot.
- Te rog, vreau să mă duc acasă. - El ne-a dus în tabăra aia.
I-a convins pe părinţii tăi s-o lase pe femeia ai să ne facă ce ne-a făcut.
- Vrei să-l faci să plătească? - Bineînţeles, dar nu aşa.
Mitchell, aş face-o eu, dacă aş putea. Dar nu pot. Trebuie s-o faci tu.
- Şi după? Asta nu va rezolva nimic. - Eu nu caut soluţii.
- Vreau doar să-l înfrunt. Nu-i aşa, tată? - Asta nu e înfruntare, e nebunie.
- Parcă ai fi unul dintre ei. - Numai unul dintre noi sugerează violul.
E camioneta lui Paul.
Paul?
- Mitch? Mitch. - Fiule!
Eşti bine. Vino aici. Vino aici. Acum eşti bine.
Mitch, să nu mori.
- N-o face! Nu face asta, Paul. - Nu mi-a mai rămas nimic aici.
Uită-te la încheieturile lui. Urme de înţepături.
- Ce ţi s-a întâmplat în tabără, Paul? - Nu mai contează.
Ba da, contează. Dacă te sinucizi, vor scăpa.
Dacă depui mărturie, îi putem închide o dată şi bine.
- Care bine? Sunt o monstruozitate. - Ba nu eşti.
Dacă vrei să-ţi trăieşti viaţa conform unui singur mesaj, fă-o.
Dar ar trebui să încerci în schimb Biblia după Ioan 13:34.
"Vă dau o poruncă nouă: să vă iubiţi unii pe alţii."
"Cum v-am iubit eu, aşa să vă iubiţi şi voi unii pe alţii."
Cea mai bună metodă de a face asta e să laşi arma jos.
Paul, tu eşti o victimă.
Şi alţii sunt victimizaţi în clipa asta, iar tu i-ai putea ajuta.
N-ar fi vrut Mitchell să faci tot posibilul pentru a te asigura
că nimeni nu va mai avea soarta voastră? Haide, las-o jos.
...evoluţia standard. Cine poate să-mi spună prima etapă? Anton.
- Forma simplificată de vorbire. - Corect, dle Slavsky.
Asta se întâmplă când vorbitorii nenativi folosesc fraze
din limba obilnuită, într-un mod stricat,
rezultând adesea într-o traducere... excesiv de literală.
Traducerea şi adaptarea: Cristy77 Nifty Subtitles Team