Tidigare i Grimm.
Kommissarien räddade Juliettes liv. - Kommissarien rotade i dina lådor.
Kommissarien stal nåt från mig. - Om allt handlar om besvärjelsen-
-så behöver du inte överreagera.
Jag tog dig hit för att återlämna din nyckel!
- Kommer Juliette att minnas mig? - Det här är bara första steget.
Steg två involverar alla tre.
- Var det allt? - Nej.
Det är allt. - Nick?
"Djuren diskuterade hur de skulle bli av med rånarna, till slut kom de överens."
- Han måste genomgå processen. - Jag förstår ingenting av det här.
Han ser inte bra ut, vi ringer 112.
- Det hjälper inte. - Ni är helt galna.
Det här är det enda sättet, - har du inte förklarat det?
Förklara det jag inte förstår?
- Jag ringer 112. - Nej, gör inte det.
Du vet att jag aldrig skulle skada Nick. Nick gör faktiskt det här för din skull.
Men varför allt det här för min skull?
Mycket av det här kan vi inte förklara.
Förklara det ni kan.
- Minns du katten som...? - Inte den där katten igen.
Jag klarar inte inte ett ord till om katten.
- Hur lång tid tog det för dig att vakna? - Jag var ju helt borta tills jag vaknade.
Helt plötsligt så har du oförklarliga känslor för nån du knappt känner.
- Stämmer det? - Ja.
Hormoner och kemi i en kropp kan båda orsaka emotionell härdsmälta.
Det här är feromoner som spårat ur.
Nu vill vi hejda feromonerna innan nåt ännu värre inträffar.
Han vaknar upp. - Nick.
Kan du höra mig? - Kan du höra oss?
- Res dig inte för fort. - Törstig.
Visst, bra. Så det var allt?
- Vadå?! - Ni två måste göra en sak till. Kom med.
Du har också en sak till att göra.
- Det är bäst att de inte vet om det här. - Och jag önskar att jag inte visste nåt.
Monroe, har du den sista ingrediensen?
Japp, jag hämtar den nu.
Vad är det?
En smaktillsats som lindrar bitterheten.
Kan vi få det här överstökat?
Det här måste fungera.
Och nu?
Det här ska utplåna den intensiva åtrån och återställa den emotionella balansen.
Men vi får vänta och se.
Jag väntar inte här. Jag åker hem. Ensam.
"Ensam" var nog ett steg i rätt riktning.
Jag ska se till att hon förblir ensam.
Och om det inte fungerar?
Jag önskar att jag visste.
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Text: skorpan666 © SSG - SweSUB Group
Hej, Monroe. En insättning? Hur är det i klockbranschen?
"Visarna fyller fickorna". Ett kinesiskt ordspråk.
Ner med er!
Ner på golvet!
Du där! Kom hit, sötnos.
Rör er inte!
Ligg still!
Ner på golvet! Ner på golvet, sa jag!
Ta rubbet!
Ta väskorna, nu drar vi!
Tiden är ute, sätt fart!
Snabba ryck! Kom igen nu, vi drar!
Ligg still!
Ner med skallarna.
Ner!
Vad var det jag sa?
Det där var otroligt!
Det var alldeles för lätt. - Håll er nere så jag ser.
Ser du det här? Som godis från småbarn.
Det här är vad kommissarien stal?
Vad öppnar den?
Jag vet inte.
Men somliga är villiga att mörda för den.
Färgar man sidorna och trycker den mot ett papper så avbildas en bit av en karta.
Det ska finnas sex till, som folk jagar över hela världen.
Alla nycklar behövs för att fullborda kartan. Den visar-
-vad de gömde på 1100-talet.
Normalt sett skulle jag inte tro dig.
Inte jag heller.
Nu ska vi se om jag hänger med.
Kommissarien är kunglighet-
-och Hexenbiest, som Adalind, innan du tog det ifrån henne.
- I ett nötskal. - Där vi hamnar om det fortsätter så här.
Var ska du förvara nyckeln?
- Runt halsen. - Lite väl nära.
För att lägga vantarna på den så får man döda mig.
Då får det inte gå så långt.
Och Juliette?
Jag vet inte.
Jag hoppas att hon blir bra, jag ger henne lite andrum.
Fan.
Alla hade hemska masker på sig.
- Vilken typ? - Kanske varg.
Inga billiga masker, huden och tänderna såg äkta ut.
- Jag har aldrig sett nåt liknande. - Ursäktar du mig?
Tre tungt beväpnade rånare stormade in, iförda djurmasker.
- Övervakningskameror? - Vi ser över dem nu.
Tack.
Tur att ni fick anropet. - Vi tar hand om det här.
- Var du här? - Ja, och de måste hittas. Nu.
Maskerna var inga masker. De stormade in förvandlade.
- Kunde alla se dem? - Ja, det var avsiktligt.
En Skalengeck och två Blutbaden, vilket jag tar som en förolämpning.
- Då visste de vad de gjorde. - Det är mycket större än så.
De bröt gesetzbuch ehrenkodex.
- Vad för nåt? - Gesetzbuch ehrenkodex.
Även kallad Schwabens kodex. Det är vår viktigaste hederslag.
Bryts den så är alla Wesen i fara. Ett möte för 400 år sen samlade-
-representanter från hela världen.
Det här inkluderar Grimms. Du har säkert nåt om det här i husvagnen.
Här har jag nåt. Walenstadt-rådet från 1521. Det är skrivet på tyska.
Ja, här står det.
"Det fastställer riktlinjer till förmån för Wesens säkerhet och välbefinnande."
Det slutar illa om Wesen visar sig för att utnyttja vanliga människor.
Häxjakterna på 15 och 1600-talet, var det häxor som brändes? Nej,-
-dårar, som de på banken, satte fart på det och i 300 år har vi fått betala.
Samma sak kan hända än idag.
De rånade banken som Wesen. De är ju omöjliga att identifiera.
Inte för mig.
Ja, vittnesmålet om Blutbaden och Skalengeck går nog hem hos juryn.
- Hur hittar vi dem då? - De har nog gjort det förr.
Då letar vi efter fall med masker.
Det här kommer att spridas som en löpeld bland Wesen och skrämma många. Det är-
-då nån känner nån som känner nån som vet nåt. Så jag ska fråga runt.
Vittnen så dem på Stark och Naito.
Övervakningskameror bekräftar flyktvägen, men det är allt vi har.
De kan ha parkerat flyktbilen på den här tomma tomten.
Två rån till inom en månad med samma typ av masker.
En bildelsbutik och ett snabbköp.
Då jobbar de sig uppåt.
Ingen dålig mask.
Jag skickar en kopia till de som säljer sånt.
Nick, kommer du in på mitt kontor?
Har du fortfarande känslor för Juliette?
- Ska vi ta det först? - Ja.
Okej. Inte lika mycket, om sanningen ska fram.
Och det är jag tacksam för.
Du får inte ta det här personligt.
Du och jag måste kunna jobba ihop.
- Jag går ingenstans. - Bra, det vill jag inte.
- Andra saker är viktigare. - Vad är det du vill mig?
Du är högt värderad av många, inklusive mig.
Jag har skyddat dig många gånger.
- Vill du ha en blombukett? - Förstå din roll i det hela.
Övervinner vi våra olikheter så skriver vi historia.
Och annars?
Då blir vi bortglömda.
Hur mycket vet Hank?
Allt, i stort sett.
- Köper han det? - Han jobbar på det.
Okej, det är nog bäst så.
Och Adalind?
Hon vill ge nyckeln till min bror.
- Varför gav du inte den till henne? - Jag litar mer på dig än på familjen.
Alldeles för mycket står på spel, och familjerna gör allt för att få nycklarna.
- Och dig. - Jag har förstått det.
- Är vi klara? - För tillfället.
Jag tror att jag har nåt här.
Känner du till "Junkyard dog bar"? Ett tillhåll för mindre nogräknade Wesen.
Känner nån till dem, så är de stammisar.
- Gör inget förrän vi är där. - Det är ingen större risk.
- Varför skulle nån prata? - Vårt kodex har brutits.
De gör allt för att stoppa dem.
- Det är värt ett försök. - Då går vi.
Vänta lite, det är en Wesen-bar.
Man måste "visa sig" i dörren.
Jag gör det själv, på 10 minuter.
- Och om du stöter på problem? - Då letar jag upp den där dörren.
Jag älskar det här stället!
Kan jag få en hefeweizen?
Vilken stämning.
Hörde du om bankrånet idag?
Det jag gillar är att man kommer in hit ensam och bara börjar prata med nån.
- Vilket bankrån idag, va? - Hur så?
Jag blev livrädd, om du förstår vad jag menar. En bruten kod bådar illa för oss.
Stick.
Hej.
Han vid baren pratar om koden.
- Jag skiter i koden. - Jag med.
Slanta upp, raring.
Vänta, vem pratade du med?
Killen med grön jacka.
Han var ju på banken.
- Får jag bjuda på nåt? - Du kan ju tvinga mig.
Hörde du om bankrånet idag?
Jag gjorde det.
- Rätt galet, va? - Nej, rätt tufft.
Skojar du? De bröt ju koden. Det är inte tufft, snarare fegt.
Vad sa du?
Det var visst du som var feg.
- Vad säger du nu? - Tur att jag hittade er.
Snuten har försökt att få mig att säga vad jag såg.
Men jag höll tyst, det är väl värt nåt?
- Som vadå? - En del av kakan?
Ingen stor bit, men en rimlig en.
Eller en bit av det här?
De 10 var slut för 2 minuter sen.
Ge honom lite tid, han har huvudet på skaft.
Fajt! Fajt!
Polis! Lägg av, och det nu!
- Bort med tassarna! - Vad sa du?
Ni går ingenstans! - Det är dem.
- Han tafsade. - Knappast!
Kan alla hålla käften? - Fram med ID-korten.
Eller så blir det häktet.
Vill du anmäla tafsandet? Vi kan prata på stationen.
Det behövs inte. Vi glömmer det.
- Egendomsskador? - Inte vad jag kan se.
Vill nån polisanmäla nån för nåt?
Jag föreslår att alla går hem. Vi börjar med dig.
Vilken tur att två stiliga poliser svängde förbi.
- Ni ska nog röra er hemåt. - Men vilken glädjedödare.
Det här var bara uppvärmningen.
Jaja.
Jag är på väg till butiken. Det var dem.
Jag är på väg.
Det är kärva tider. Folk är arbetslösa och kan inte betala huslånen. Några-
-till som dem och jag bävar för resultatet.
- Du låter som min bror. - Är det positivt?
Freddy gjorde många misstag, men alltid det rätta när det kom till Wesen.
Han sa - "det är vår skyldighet att beskydda varandra".
- Häktade ni dem? - På vilka grunder?
- Bankrån. Jag kände igen en av dem. - Det kan vi knappast ta till åklagaren.
- Cole och Krystal. De bor tillsammans. - Det var en till, med skägg, som smet.
- Var det den tredje? - Han var ju med dem.
- Vad gör vi nu? - Vi behöver bevis.
Vi kollar upp adressen imorgon.
Det här är en rätt allvarlig situation.
Får du inte tag i bevis så kanske du får ta tag i det här som Grimm.
Fallet är uppmärksammat. Vi måste försöka lösa det som poliser först.
- Du sa inget om rådet. - Wesen-rådet? Nej.
Gud, nej. Det hoppas jag att vi slipper.
Han ville sno oss på pengar.
- Du skulle ha dödat honom. - Hade vi sluppit snuten så.
Och Gus kröp iväg som en bebis.
- De var ju poliser. - Och?
De hade ingen aning om vem jag var.
Ingen kommer åt oss.
Visa vad du har.
Här är bankens insida.
Här är utsidan.
Det ser bra ut.
Bra jobbat, Gussy. - Har du sett, Krystal?
Jag älskar stora, feta banker.
Kom nu, du måste i säng, det är en stor dag imorgon.
Vi måste reda ut det här, Cole.
- Det här är Coles adress. - Ingen verkar vara här.
Det där ser giftigt ut.
Hem, ljuva hem.
Gör mig inte illa! Gör mig inte illa.
- Vad gör du här? - Jag...bor här.
Ensam?
Nej, jag gör bara som monstren säger.
Vilka monster?
Han skulle skära tungan av mig om jag berättade.
- Vad heter monstret? - De vill inte att nån vet.
När kommer monstren hit?
När de vill.
- En kvinna, två män? En är kraftig. - Det är Gus. De kallar honom Gus.
- Jag har redan sagt för mycket. - Vi kan hålla tyst. Överens?
De är kvar om de känner sig säkra.
- Vi fick åtminstone ett namn. - Ja, en Gus utan efternamn.
- En känd kumpan till Cole? - Vi kollar upp det.
Nu skiter jag i det här.
Hallå?
- Juliette? - Nick.
Hej, jag vill inte störa. Jag...
...ville bara höra om allt är okej.
Det är mycket bättre.
Tack för att du ringde.
Tack så mycket.
Då så...
God natt då, Juliette.
God natt, Nick.
Ner på golvet, allihop!
Vad gör du? Lämna pengarna, Paul!
God morgon. Här var det Quinoa-pannkakor. Och...
...en spenat, basilika och valnöts-lönnsirap.
Det låter skumt, men smak offrar man gärna för hälsa.
Och det är ju vår första frukost som rumskompisar, varför spara på krutet?
- Bara kaffe funkar för mig. - Färskpressat honduranskt.
Men du dör inte av en pannkaka. Jag vet, jag har ju överlevt dem.
Du, Nick...
...känner du till Wesen-rådet?
Nej.
Det är ett rättsligt råd för Wesen.
De ser väldigt allvarligt på brott mot uppförande.
- Hur allvarligt? - Tja, det bestraffas med döden.
Så om det här drar iväg...
Var?
Jag kommer. - De rånade en bank till.
Hallå? Hej.
Vadå?
Va?
Om du spionerar på mig så skär jag tungan av dig.
Deja vu. Samma tillvägagångssätt, men nu har de höjt insatserna.
- Nån övervakning? - Det blir nog en repris.
Flytta på nyhetsbilen!
Ja!
Det var en lyckad stöt, vi fick ju ihop mer än förra gången.
- Vi är stenrika! - Här har du.
Du sjabblade, du sköt två personer.
Känns det bättre?
- Nej. - Släpp det, dysterkvist.
Hörni, hörni!
Lägg ner. Kom igen nu.
Spänn av. Var inte så allvarlig, vi har bara lite kul, eller hur?
De gjorde det igen.
Hörde du om alla copycats?
Det här hjälper mot stressen.
När förstår de att de inte är maskerade?
Vi måste skydda våra familjer. - Polisen har läget under kontroll.
Det är inte ett jobb för polisen, utan för rådet.
- Det skulle Freddy ha gjort. - Lugna er. Ingen panik nu.
Vi kommer att jagas från våra hem.
- Freddy visste vem man pratar med. - Det gör jag med. Var inte rädda.
Gå hem, ni kan inte göra mer. Ni litade på min bror, lita på mig.
Jag tror på henne. - Vi har inget val!
Om bara Freddy hade varit här.
Jag behöver din hjälp.
Först en imorse, sen den här, en halvtimme senare.
Det skenar iväg. - Du är visst insatt.
Ja, jag är invigd.
Välkommen i klubben.
Vi måste öka för att slippa upplopp.
Jag var ung sist det här hände. Jag minns släktingarnas panik.
Freddy och jag fick inte gå ut, eller i närheten av ett fönster.
Den enda som inte fick panik var pappa.
Jag vet inte vad som hände, men nån vecka senare sa pappa att det var över.
Bara så där? Han sa att det var över?
Nästa dag var allt som vanligt igen.
Jag visste inte exakt vad som hände.
När Freddy var 18 så berättade pappa för honom. Freddy sa det inte till mig.
Han berättade först när pappa dog.
Han sa att pappa hade en orolig allians med rådet.
De var inte överens, och han gjorde vad han var tvungen till.
Freddy tog över efter pappa. Om nåt hände skulle jag ta över efter honom.
Men jag...trodde inte att det skulle behövas.
Här är det.
Freddy sa att pappa var medlem i rådet.
Det var nog innan vi var födda.
Brevet är från Freddys kontakt, - De Groot.
Håller de fortfarande på med sånt här?
Det vet vi inte, men jag måste ringa.
- Vill du att jag ska göra det? - Nej, de känner hela familjen.
Det är mitt ansvar nu.
Hallo. Wie is dit?
Hallo. Spreekt u engels?
Ja, vem är det?
Jag heter Rosalee Calvert. Dotter till George, syster till Frederick.
Jag anmäler en överträdelse av gesetzbuch ehrenkodex.
Vänta lite.
Var?
Gus, Campbell i efternamn, delade cell med Cole Pritchard.
- Vår kille? - Ja.
- Jag har hans adress. - Det är värt ett besök.
Vilken spridning den fått! Titta, jag är en filmstjärna!
Ja, du är så vacker, gumman.
Vi är på nyheterna och snuten är överallt. Vi måste ligga lågt.
Då ska jag förklara så du förstår.
De pratar för att snuten är uppsnurrad.
Alla tittar för att se vad vi gör härnäst.
De kan bara önska att de hade vårt mod.
Allvarligt?
- Vi måste visa att det är möjligt. - Tanken var ett par enkla stötar.
Det är ju bara början.
Det du känner är makt, Gussy.
Riktig makt! Och därför gör vi det igen imorgon, och i övermorgon.
Berätta om när vi visar alla vad vi är.
Ni kan visa dem. Jag lägger av.
Jag tar min andel och drar innan du får oss dödade.
Du kan inte dra dig ur.
Cole! Nej!
Sluta, Cole! Du har ihjäl honom!
Cole...
Cole, fan ta dig.
Du ska inte få allt det roliga.
Det är tomt.
- Den misstänkte är död. - Verkligen...
Det här är det vi såg i fabriken.
Rapportera. Vi åker till fabriken.
Skicka förstärkning.
Det är Wu, vi har ett dödsfall.
Det sprider sig som ett virus.
Varje generation måste påminnas om hur bräcklig vår säkerhet är.
Ta hand om det. På en gång.
Ja, sir.
Hank. Det lyser.
- Då blir det mer åt oss. - Det har du rätt i.
Ska vi inte skära tungan av honom?
Fan! Cole!
Snygg mask.
Vänta! Jag visste inte att du var en Grimm.
Du kan inte döda mig. Du är snut, du måste arrestera mig.
Vi har nog alla bevis vi behöver.
Ni kan inte bevisa att det var vi. - Nä, ni kan inte bevisa ett dugg.
- Vad kan ni säga om rånarna? - De är häktade och på väg hit.
Vi inväntar identitetsbekräftelser.
Nu kommer de.
Vi är bara början på vad som väntar.
Ingen kan sätta stopp för det. Du kan inte göra ett skit åt det.
Vi är ute innan kvällen är slut.
Pistol!
Ta honom!
Det är föga förvånande att Blutbaden låg bakom det här.
- Vem använde vi? - En lokal förmåga.
- Meddelandet nådde ut? - Ja, sir. Pressen var där.
- Några problem sen dess? - Inte ett enda.
OKÄNT NUMMER
Hallå?
Vem är det? Svara! Vem är det?
Jag vill bara att du får veta sanningen.
Text: skorpan666 © SSG - SweSUB Group