Anterior în Grimm...
Tu...
De cât timp ştii de mine?
Dacă tu şi cu mine ne-am putea depăşi diferendele,
- vom face istorie. - Cum rămâne cu Adalind?
Ea vrea cheia pentru fratele meu.
Şi de ce nu i-ai dat-o ei?
Pentru că am încredere în tine mai mult decât am încredere în familia mea.
Te vei distra. La fel şi eu.
Nick mi-a spus că ştii ce se întâmplă.
Să spunem doar că am fost iniţiat.
Bun venit în club.
Asta va opri intensa dorinţă
pe care voi doi o aveţi reciproc, şi vă va pune
înapoi într-o stare mai normală şi chiar mai emoţională.
Şi dacă asta nu merge?
- Aş vrea să ştiu. - Cum rămâne cu Juliette?
Sper că va fi bine, dar acum
încerc să-i las puţin spaţiu.
Vreau doar să ştii adevărul.
"Acum avem ochi lângă ochi, o frumoasă pereche de ochi de copii," spuse ea.
Fratele meu, Lonnie.
Era cea mai drăguţă persoană, ştiţi?
Era mereu acolo pentru mine, indiferent ce se întâmpla.
Şi eu... îi simt lipsa.
Atât de mult.
Nu e corect.
Ştiu că nu pare aşa, Molly,
dar te descurci într-adevăr grozav.
Vrei să împărtăşeşti cu noi?
Numele meu este Andre.
Soţia mea se numea Suzie, şi a murit de cancer osos.
Ea a suferit atât de mult încât...
A avut o inimă mare.
Făcea mereu lucruri pentru alţii.
Adevărul e că ea a fost o persoană mult mai bună decât am fost eu vreodată.
Mă costă tot ce am
pentru a continua fără ea, şi...
unele zile... sunt mai rele decât altele.
Asta-i una dintre acele zile.
Cred că eşti din Africa de Sud?
Ai o ureche bună.
Majoritatea americanilor cred că sunt... australian.
Imediat merg la chestia cu "creveţi la grătar."
Eşti departe de casă.
Da, am venit pentru un loc de muncă.
Şi ca să scap.
Soţia ta părea o persoană minunată.
Era uşor de vorbit cu ea. Ca şi cu tine.
Simt şi eu la fel.
Despre tine, nu despre mine.
Nu, ştiu ce nu ai vrut să spui.
Trebuie să plec.
Am mult de mers.
Te-aş putea duce cu maşina... dacă vrei.
Îmi pare rău.
Uită că am întrebat asta.
Nu, e... e foarte drăguţ.
Dar nu mă cunoşti, şi...
Ştiu că încă îţi iubeşti soţia.
Şi că-ţi va fi greu
să dormi în noaptea asta, pentru că ţi-e dor de ea,
şi am şi eu aceeaşi problemă din cauza fratelui meu.
Da, e... nu este uşor.
Nu m-ar deranja să mai vorbim puţin.
Cine este acolo?
Acum e exact ce nu voiam să fac.
Ştiu.
Descarcă-te.
Nu vreau să mai plâng.
Dar vreau să plângi.
Ce mi-ai făcut?
Dumnezeule!
Nu, mă înţeapă!
Nu văd nimic. Nu văd nimic!
E mai bine. Asta e tot ce vreau.
Ce mi-ai făcut?
Să mă ajute cineva!
Să mă ajute cineva, nu văd nimic!
Vă rog, să mă ajute cineva!
Sezonul 2, episodul 15. Moş Ene.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Eşti sigur de ce-ai văzut?
Sunt sigur. E un hexenbiest.
Nu pot să cred că căpitanul nostru este un hexenbiest.
Tehnic, el e un zauber-biest, fiind de sex masculin.
Dar n-am auzit că vreunul să fie de rang regal.
Ceva nu se leagă.
Îţi spun eu ce nu se leagă, un căpitan
din poliţia Portland, este cel puţin parţial
hexenbiest, are sânge regal,
şi a trezit-o pe Juliette din comă cu un sărut.
Staţi puţin. Ştim cine sunt părinţii lui?
- Eu nu ştiu. - Nici eu.
Atunci asta ar fi ceva de aflat.
Pentru că dacă unul dintre ei are rang regal şi celălalt e un hexenbiest...
Atunci nu ar fi pe deplin acceptat
ca membru al familiei regale.
Poate de aceea e atât de interesat de tine.
Dacă te pune să lucrezi pentru el,
i-ar putea da un mare avantaj în discuţia cu familia sa.
Probabil de asta ţi-a dat cheia înapoi.
Da, te vrea de partea lui.
Dar el de partea cui e?
Şi cât de multe părţi are?
Asta e ceea ce trebuie să aflăm.
Oricum ar fi, are nişte planuri mari păroase.
Mai vrea cineva...
Îl voi lua ca pe un "da."
Mulţumesc, Monroe.
- Avem o ceartă în familie? - Nu ştiu.
Pare omorâtă de bibliotecă. E o victimă dedesubt.
Chiriaşa apartamentului e o oarecare Molly Fisk.
Nu pot fi sigur că ea e sub bibliotecă,
dar ea nu a apărut la muncă în această dimineaţă.
O colegă ne-a anunţat.
Molly lucrează la biroul de stat din Portland.
Femeia care a anunţat
era îngrijorata pentru Molly deoarece fratele ei a fost recent
ucis de un şofer beat.
- Vreun semn de intrare forţată? - Nu.
Când am venit pentru a verifica, uşa era descuiată.
Sunt două ceşti de cafea, una cu ruj.
A avut companie.
Să sperăm că putem lua nişte amprente pe care le putem folosi.
Se pare că cineva nu a jucat frumos.
Avem un telefon mobil.
Poate că putem afla cine a fost aici noaptea trecută.
La ora 6 se pare că ea a mers
la o întâlnire de sprijin pentru îndureraţi la First Methodist.
În regulă, băieţi, ridicaţi-o.
Gata, unu, doi, trei, sus.
Faţa ei este destul de vânătă.
E îmbrăcată complet, nu e nimic sfâşiat.
Poate că nu a fost un atac sexual.
Ar fi putut fi un accident.
Ar fi putut trage biblioteca peste ea.
Oricine o fi fost, poate că a plecat chiar înainte de a se întâmpla.
E ceva în neregulă cu ochii ei.
Poate că a fost lovită cu pumnul.
Ar fi putut fi de la bibliotecă,
dar ochii ăştia sunt foarte roşii.
- Să anunţăm medicul legist. - Ne gândim la o crimă?
Sau doar la "ucisă de cărţi"?
Are nişte vânătăi pe încheieturi.
Cineva s-ar putea s-o fi ţinut prea strâns.
Să vedem ce putem afla
despre întâlnirea ei cu grupul de suport.
Asta e Molly. Şi fratele ei, Lonnie.
La ce oră a plecat seara trecută?
Întâlnirea s-a sfârşit pe la 7:30,
apoi a urmat cafeaua şi prăjiturelele.
Dumnezeule, nu pot să cred că s-a dus.
Ea a rămas după întâlnire?
Da.
Vorbea cu un membru nou.
S-a prezentat ca Andre.
Prima dată când a fost cu grupul.
El şi Molly păreau să se înţeleagă.
Cred că au plecat împreună.
Ai un nume de familie?
Nu întrebăm niciodată.
Îţi aminteşti altceva despre el?
În principal îmi amintesc accentul său.
Fie australian, fie din Africa de Sud.
Nu sunt sigur care.
Burkhardt.
Da, putem fi acolo în aproximativ o jumătate de oră.
Grozav.
- Medicul legist are ceva pentru noi. - Mulţumesc.
- Da.
- Fraulein Schade. - Frau Pech?
- Da. - Am auzit atât de multe despre dvs.
Şi eu, de tine.
- Ţi-am cunoscut bine mama. - Şi eu.
A fost o mare pierdere pentru noi toţi.
Mulţumesc.
Şi pentru ce ţi-a făcut Grimm.
Ştii?
Îţi puteam spune înainte de a deschide uşa.
Nu am realizat că era evident.
Pentru mine este.
Şi simt altceva?
Sunt însărcinată.
Da?
Cine este ghinionistul?
Aici lucrurile devin interesante.
E unul sau doi, de fapt.
Şi se întâmplă să fie fraţi.
Tehnic, fraţi vitregi.
Porţi sânge regal?
Ai idee cât va valora copilul?
Speram că m-ai putea ajuta cu asta.
Da, da.
Aş fi onorată.
S-a sufocat.
Traheea i-a fost zdrobită.
Fie că s-a luptat sau nu, nu pot fi sigur.
Dar cel mai interesant lucru sunt ochii ei.
- Era oarbă. - Ce?
Avea permis de conducere.
N-a spus nimeni nimic că ar fi oarbă.
Cred că abia s-a întâmplat.
Uitaţi-vă la ochii ei.
Arată ca nisipul.
Aruncaţi o privire la nisipul ăsta la microscop.
- Ce este? - O infecţie parazitară.
După facultatea de medicină, am petrecut trei ani
studiind bolile tropicale în Kenya.
Simptomele victimei se aseamănă cu Orbirea râului,
dar diferenţa este că acei paraziţi au fost transmişi
de muşcătura unei muşte, şi migrează prin piele.
În această infecţie, nivelul de iritare
în camera anterioară, pare a fi
prin contact direct.
Asta mai sugerează că nematozii
au fost în stază şi au revenit la viaţă în lacrimile ochilor.
Cum a fost ea infectată aici în Portland?
Dacă nu cumva s-a întors din Africa în ultimele câteva zile,
habar n-am.
Aş vrea să pot fi de mai mult ajutor,
dar din moment ce gazda este moartă şi paraziţii sunt pe moarte.
Singurul lucru pe care-l ştiu sigur
este că aceşti copii, sunt încă doar copii.
Nu văd!
De ce-mi faci asta?
Kelly.
Kelly, haide,
ştiu că nu mai dormi încă acolo.
Kelly! Mi-am lăsat cheile în cameră.
Kelly?
Ajută-mă.
Casey, ajută-mă!
Cine e acolo cu tine?
- Ajutor. - Kelly!
Las-o în pace.
Nu văd.
Kelly?
Kelly!
Te simţi bine? Ce s-a întâmplat?
Casey, nu mai văd!
Cine a făcut asta? Cine ţi-a făcut asta?
El a făcut-o.
Cine?
Eşti sigură că nu a fost în Africa?
Asta e tot.
Mulţumesc.
Lasă-mă să ghicesc. Niciodată în Africa.
Nu s-a dus mai departe de Wyoming.
Tocmai am vorbit cu un medic de la C.D.C.
Nu exista cazuri cunoscute de Orbirea râului aici în America,
deoarece muştele negre care poartă boală, nu trăiesc aici.
Ei bine, una trăieşte aici, acum.
Şi nu cred că avem de-a face
cu musca neagră de duzină.
Nici eu.
Aceasta este schiţa lui Andre bazată pe ceea ce a spus consilierul metodist.
Griffin.
Unde?
În regulă, am plecat.
Tipul nostru a lovit din nou, dar de această dată victima este încă în viaţă.
Juliette.
Ce mi-ai dat?
Aş putea...
să-ţi arăt ingredientele. Care e problema?
Există efecte secundare?
Asta e întotdeauna o posibilitate.
Ce... ce anume simţi?
Nu e atât ce simt, cât mai degrabă
ce văd şi ce aud.
Bine. Vrei să-mi vorbeşti despre asta?
Nu e chiar o... fantomă,
dar când mă uit la ea, dispare,
aşa că doar sper să aibă legătură
cu ceea ce mi-ai dat, pentru că nu vreau să devin
mai nebună decât sunt deja.
Poate că ar trebui să vin acasă la tine.
Ar fi în regulă?
Da, ar fi grozav.
Nu... nu vreau să fiu singură acum.
Grozav.
Trebuie să ne spui ce s-a întâmplat cu sora ta.
Mama noastră a murit. Acum două săptămâni.
Ne-a fost foarte greu la amândouă cu asta.
Am venit acasă. Mi-am uitat cheile.
Nu am putut intra, şi Kelly nu a răspuns la uşă.
Şi am auzit-o strigând şi m-am îngrijorat,
aşa că am fugit la uşa din spate.
Am intrat, şi când am ajuns înăuntru zăcea pe jos,
frecându-se la ochi şi ţipând.
L-ai văzut pe tipul ăsta în jurul casei?
Ar putea fi tipul pe care l-am văzut înăuntru.
Am văzut o maşină plecând foarte repede, de vizavi.
Nu ai văzut cine conducea?
- Nu. - Poţi descrie maşina?
Era veche. Avea aripioare la spate.
Ar fi putut fi un Cadillac.
- Ce culoare? - Roşu cu alb.
Bine, căutam un Cadillac roşu cu alb şi cu aripioare.
Asta ar fi din '59 sau '60, dacă îmi amintesc bine clasicele.
Ştii unde a fost sora ta, înainte de a veni acasă azi?
Da, a fost la grupul ei de sprijin pentru îndureraţi
la centrul comunitar Willamette.
Pot să mă duc la spital acum, vă rog?
- Avem numărul ei? - Da, l-am luat.
- Du-te. - Mulţumesc.
E ceva ce poate aţi dori să vedeţi înăuntru.
Acelaşi mod de operare. Se lasă invitat la o cafea,
apoi le orbeşte cu ceva.
Le-a luat pe ambele femei de la întâlniri de sprijin.
Ştie că ele sunt vulnerabile.
Mai bine am alcătui o listă a grupurilor de sprijin.
Dar de ce le orbeşte?
Poate ca să nu-l poată identifica.
De ce?
N-a fost un atac sexual la prima victimă.
Şi nu a fost luat nimic evident.
Dar trebuie să le ia ceva.
În afară de vedere?
Voi emite un mandat pentru Cadillac.
Să ducem medicul legist la spital, să se uite la ochii ei.
Să ne asigurăm că avem de-a face cu acelaşi lucru.
Aici a început totul.
Am venit acasă, am închis uşa şi am încuiat-o,
şi apoi dintr-o dată, podeaua a dispărut.
A dispărut? Adică nu e acolo?
Da, era doar o mare gaură neagră, şi apoi după aceea
am început să aud lucruri,
şi apoi am început să văd lucruri.
Nu inventez.
Te cred.
Ai putea spune ce zicea vocea?
Nu, nu chiar. Cu excepţia unui lucru,
pe care l-am auzit clar şi care a fost,
"Vreau doar să ştii adevărul."
- A cui era vocea? - Nu ştiu.
Totul s-a întâmplat atât de repede. La fel ca ceea ce am văzut
care era figura asta, ca un cocoşat.
Ce făcea?
Mă speria ca dracul.
Pun pariu.
- Pot să-ţi pun o întrebare? - Desigur.
Ce fel de magazin de mirodenii conduci?
Am o mulţime de medicamente alternative
pentru afecţiuni care nu prea
răspund la tratamentul tradiţional.
- Cum am avut eu? - Da.
Ce e cu ce am avut?
În primul rând trebuie să aflăm ce e asta.
Bine, şi apoi?
Apoi, pot obţine...
Ai auzit asta?
Nu. De unde vine?
E chiar în spatele tău.
Uite! E chiar acolo!
L-ai văzut? A fost chiar acolo!
Îmi pare rău. A dispărut?
Chiar nu l-ai văzut?
Îmi pierd minţile.
Ba nu.
Trebuie să mă crezi. Nu-ţi pierzi minţile.
Juliette?
Ce faci aici?
M-ai vrut aici.
Nu. Nu, te-am vrut.
Trebuie să pleci.
Încerc.
S-a terminat.
Trebuie să se sfârşească.
- Sărută-mă cum o făceai înainte! - Nu.
Nu! Nu!
Asta este cu adevărat dezgustător.
- Îmi pare rău că am întârziat. - E în regulă.
Se pare că am găsit ceva.
Se numeşte jinnamuru xunte.
În regulă, deci cu ce avem de-a face acum?
Să vedem.
"Am plecat din Londra pe 16 aprilie 1905, am sosit
în Kenya, pe 20 mai.
A treia mea călătorie în interior,
unde am întâlnit unul dintre cei mai diabolici Wesen cunoscuţi
pe continentul negru.
Mi-a luat 14 zile, dar în cele din urmă am capturat
fiara care a terorizat sătenii.
El îi orbeşte pe nevinovaţi,
hrănindu-se cu lacrimile lor ca un dependent de opiu.
Membrii tribului îi spun...
Jinnamuru xunte,
care se traduce aproximativ ca "spiritul rău ce fură lacrimile,"
ceea ce mi se pare ironic deoarece până de curând
el a fost preotul paroh local."
Bine. Deci o mărturisire, nu?
Vinovat. Păcat. Remuşcări.
Asta e perfect pentru lacrimi.
E ca o varietate jinnamuru xunte a durerii.
"Când i-am scos creierul din capul retezat,
am descoperit că era umflat, negricios, şi plin
cu viermi urâţi, roşii."
Bine, vrea cineva să preia de aici?
Preiau eu.
"Jinnamuru xunte îşi va revizita de multe ori
victimele sale, ţintind membri familiilor lor
ale căror lacrimi sunt disponibile."
Deci se întoarce să se hrănească cu durerea cauzată de el
orbindu-şi victimele.
Da, Burkhardt.
M-am dus la spital pentru a o vizita pe a doua victimă.
În regulă, avem de-a face cu acelaşi lucru?
Categoric. Dar diferenţa este,
că această victimă este încă în viaţă, ceea ce înseamnă că la fel e şi parazitul.
Îţi aminteşti acei mici viermi pe care i-ai văzut în ochii primei victime?
Da.
Ei bine, cresc cu rapiditate la a doua.
Bună.
Trebuie să vorbim cu sora ta.
Doarme acum.
Medicul i-a dat ceva ca s-o adoarmă.
A fost o noapte oribilă. A suferit mult.
Să sperăm că n-o să-şi piardă vederea.
Ţi-a spus ceva despre tipul care i-a făcut asta?
Nu. Ea i-a strigat numele de câteva ori.
Era Andre.
L-a descris în vreun fel?
Numai că avea un accent.
Ei i-au plăcut mereu tipii cu accent.
Cum i-a făcut asta?
Nu vom şti până când vom afla.
Casey!
Kelly, eşti...
Doamne!
Trebuie să aduc un doctor!
Doamne, mă înţeapă! Mă înţeapă! Doamne!
Mă înţeapă! Casey! Casey!
Ajută-mă! Ajută-mă!
Casey!
Griffin. Unde?
Am plecat.
Au descoperit Caddillac-ul la liceul Santa Lucia.
- Ajut-o! Ce se întâmplă? - Aduceţi-l pe dr Meeks aici, acum.
Maşina e acolo.
Nimeni nu a venit la ea de când am ajuns aici.
E o întâlnire a grupului de sprijin în şcoală.
Bine.
Doi băieţi să stea în spate, unul lângă Caddillac.
- Da. - Să mergem.
Se pare că s-a terminat.
Tipul ăla care tocmai a ieşit seamănă cu el.
Da.
Da, el e!
La o parte din drum! La o parte, la o parte.
Mă duc pe scări.
- Mă duc sus. - Eu o iau pe aici.
L-am prins!
Opreşte-te! Pune-l jos.
Mâinile deasupra capului. În genunchi.
E bine.
Haide.
Nu!
Nick, ce s-a întâmplat?
M-a orbit! Nu văd!
A ieşit pe fereastră!
Fuge. Ofiţer la pământ!
Liceul Santa Lucia. Suspectul este în mişcare!
Stai, trebuie să te ducem la spital.
Nu, fără spitale, nu mă va ajuta.
Sună-l pe Monroe. Chiar începe să înţepe!
Ce dracu e cu tine, omule?
Ai alergat în faţa mea!
Afară! Ieşi afară!
Trebuia să fie aici deja.
Adică, trebuia să fi ajuns deja!
Asta-i foarte urât.
Aceşti viermi paraziţi au terminaţii cu care se agaţă în ochi
lucru care-i face imposibil de îndepărtat.
Eşti sigură că te uiţi în cartea potrivită?
Doamne!
Ce ar trebui să facem?
Nu ştiu.
Voi găsi ceva.
Apropo, am fost cu Juliette seara trecută.
- Ce? - Ea parcă...
are un fel de halucinaţii.
- De la marfa pe care i-am dat-o? - Cred.
Nick.
Este rău, omule.
De fapt, e groaznic.
Uite, Rosalee şi cu mine ne-am ocupat de asta
o vreme, bine? Şi singurul lucru
pe care am reuşit să-l stabilim cu siguranţă
sunt aceşti viermi, bine? Au terminaţii...
cu care de fapt se agaţă de globul ocular.
- Monroe! - Ce?
Îi spuneam. E mai bine să ştie.
Eu aş vrea să ştiu. Cred.
Nu ştiu, poate că n-aş vrea. Voi tace acum.
Bine, trebuie să-i ţinem ochii deschişi.
Viermii prosperă în întuneric. Lumina îi încetineşte.
Nick, deschide ochii.
Vezi ceva?
Nu.
Rosalee.
Credeam că nu poţi vedea. De unde ai ştiut că sunt eu?
Nu ştiu.
Pur şi simplu am ştiut că eşti tu.
Bine, trebuie să-i punem lumina în ochi.
Monroe, vrei să aduci lampa aia?
Bine.
În regulă, vreau doar să continui să te holbezi aici.
Nick, îmi pare foarte rău că asta ţi s-a întâmplat ţie.
Vom face tot ce putem.
Tocmai am fost la spital
şi ultima femeie care a fost atacată
nu mai avea ochi.
Dumnezeule.
Cred că Rosalee a găsit ceva.
Despre ce vorbeşti, omule?
- De unde ştii ce... - Hank, Monroe,
puteţi veni aici, vă rog?
- Există un leac. - Slavă Domnului.
Dar trebuie să-i scoatem ochiul.
Să-i scoatem ochiul?
Cum e ăsta un leac?
Nu, nu, nu. Nu ochiul lui Nick.
Ochiul lui jinnamuru xunte.
E ca... e ca un vaccin.
Avem nevoie de anticorpii pe care-i poartă doar gazda.
De aceea el nu e orb.
Bine, deci...
Cum ar trebui să-i scoatem tipului ăsta unul dintre ochi?
Cu o lingură.
Asta trebuie să fie neplăcut.
Ar trebui să facem asta cât e în viaţa încă?
Da, şi el trebuie să fie în formă completă.
În starea Woge?
Cât timp mai avem
înainte ca aceşti viermi să-şi termine masa?
Următoarele trei până la patru ore sunt cruciale.
După aceea e prea târziu, bine?
Aşa că trebuie să te ţinem culcat
şi să priveşti direct în lumină.
Asta-i singura cale prin care vom încetini chestia asta.
El e?
Da, el e.
Aşteaptă.
Cum se simte Nick? Ce a spus doctorul?
Trebuie să-l găsim pe nemernicul care a făcut asta,
şi nu avem prea mult timp.
Da, bine, el tocmai a aruncat un tip din maşina sa
şi l-a jefuit. Am emis un mandat
pentru el şi maşină. Te sun imediat ce aflu ceva.
Tocmai a luat o maşină.
Ce?
Asta nu va folosi la nimic dacă nu obţinem
ochiul tipului, nu?
Ştiu, dar trebuie să fim gata în cazul în care o facem.
Spune-mi că ai găsit ceva.
Am găsit maşina furată, abandonată
la colţul dintre Quimby şi Aspen Terrace.
Ce e cu suspectul?
Nici urmă de el, dar cercetăm zona.
- Hank. - Continuaţi să căutaţi.
Hank, ştiu unde este.
Şi-a abandonat maşina la intersecţia Quimby cu Aspen Terrace.
- Ai auzit asta? - Da.
Ăla e cartierul lui Kelly.
Ea locuieşte la două străzi distanţă. Adu-ţi aminte, în cărţi
se spune că jinnamuru xunte
reviziteaza de multe ori familiile victimei,
mergând după ei.
Nu s-a întors la familia primei victime.
Ea nu avea o familie.
Kelly are. Casey, sora ei.
Şi dacă ea se duce acasă, va fi singură.
Poate că ai dreptate, Nick, dar trebuie să te stai aici.
Nu, nu ştii cum face, Hank, eu ştiu.
Face acest zgomot.
Nick trebuie să meargă.
Mergem cu toţii. Poftim, împachetează asta.
Dacă îl găsim şi facem extracţia,
avem doar câteva minute să amestecăm într-o pastă şi să aplicăm
- pe ochii lui Nick. - Să mergem!
Nu! Nu!
Nu! Lasă-mă!
Nu! Nu!
Nick, tu şi Rosalee staţi în maşină.
- Hank... - Ascultă-mă,
stai pe loc.
Dacă el e înăuntru, vreau să asiguri spatele.
Eşti de acord cu asta?
Mi-e bine.
Bine.
Nu! Nu! Lasă-mă!
E în casă.
Nu! Ajutor!
Casey, eşti acolo? Sunt detectivul Griffin.
Ajută-mă, te rog! Ajută-mă!
Casey, e în regulă, e în regulă.
Nu!
- Ce faci? - Mă duc înăuntru.
Casey! Casey, sunt eu! Detectivul Griffin.
Slavă Domnului.
El a fost aici.
- A fost aici. - Bine, bine.
- A fost aici... - Rămâi aici.
Mă duc după el.
Ai grijă unde calci.
Monroe.
Scări.
Monroe.
Sunt chiar aici.
A ieşit prin spate. L-ai văzut?
Nu. Eşti sigur?
Dacă a făcut-o, nu l-am văzut.
Nick!
Adu-l pe Hank. Du-te!
Opreşte-te! Sunt cu poliţia.
Bine. O să fie bine, în regulă?
E în pod. Haide.
Nick, rezistă!
- Sus aici! - Nick!
L-a prins.
- Repede, scoate-i ochiul! - Bine.
Doamne. Doamne!
- Haide. - Este înţepenit!
Haide, cât e încă afară.
Fii atent.
Bravo.
Adu-l înapoi. Lingura.
Nick...
crede-mă omule...
nu vrei să vezi asta.
În regulă, Nick, îţi voi pune asta pe ochi.
Va ustura un pic.
Ochiul meu.
Ştiu, dar trebuie să laşi să-şi facă efectul.
Bine, m-am săturat.
Ce dracu vrei?
Nick?
Bine, bine. I-am terminat.
Nu ştiu cum ai făcut-o, dar ai făcut-o. Nicio ratare.
Nu-mi place s-o spun, omule, dar viermii ăia roşii
s-ar putea de fapt, să-ţi fi făcut bine.
Traducerea şi adaptarea: cosmy