Tidigare i Defiance...
Irathients och människor, har inte de bästa relationerna i området.
Eld!
Så du har skaffat dig nya vänner.
Jag kom på att de hatar Volge mer än de hatar människor.
S01E03 *The Devil in the Dark* Översättning: ammi [STfA]
När ni har handlat klart, möts vi här igen.
Smaklig måltid.
Rör du det, köper du det. Jag vill inte förgifta mina kunder.
Jag förlorade en bror i pesten ert folk kom med.
Nästa sitter i ett öga.
Trodde den Lilla Vargen att vi var i fara?
Nej. Han var det.
Stämmer gott.
Söt bricka, Lilla Vargen.
- Jag bär den för Nolans skull. - Nolan är mjuk.
Mitt erbjudande kvarstår, Lilla Vargen. Du borde vara med din egen ras.
Hämta Tommy och möt mig vid Bisselpasset. Vi har en död kropp.
Spårare sa att de hörde ett skrik, men att de inte såg någonting.
Bålen var ganska söndertuggad. Kan inte säga om det är man eller kvinna.
Man. Bakom trädet.
Benen är knäckta. Märgen är utsugen.
- Är du okej? - Jag klarar mig.
Jag känner igen skorna. Killen heter Dalton Taggart.
- Han handlade med sånt här av asätare. - Vad mer vet du om honom?
Han drev ett bageri, ensamvarg...
- Och han gillade att springa. - Han skulle ha sprungit fortare.
Är inte det här intressant?
Indogene. Castithan. Liberata. Sensoth. Gulanee.
Även Volge. Samtliga Votanraser är representerade. Nästan.
- Vill du bidra med ett Irathientobjekt... - Det vill jag inte.
Vi har fått klagomål på att Spökryttare regelbundet kommer in till stan.
Säger de att vi stjäl deras barn och bedriver otukt med deras djur?
- Jag vill att ni slutar provocera folket. - Vår blotta närvaro är en provokation.
Dina Spökryttare hjälpte oss att bekämpa Volge.
Så länge jag är borgmästare, är ni välkomna hit.
Det kanske inte blir så länge. Jag hörde att du ska utlysa nyval snart.
Måste alla säga det? Det finns snälla människor här.
Om ni försöker anpassa er, kommer de flesta att möta er halvvägs.
Låt oss lägga det förflutna bakom oss.
Det förflutna är aldrig bakom oss. Irzus väg flyter genom det, och framåt.
Men jag ska göra det du ber om.
Mitt folk kommer att anpassa sig.
Vi kommer att le när vi äter din mat, och köper dina varor.
Det blir, naturligtvis, tills ditt folk vänder sig mot oss igen.
Men då ska vi vara redo. Vi vet var ni har era mataffärer, era vapen.
Kanske då, ska jag ge dig en handfull smuts för den här rena glasmontern...
En påminnelse om att Defiance jord är indränkt med Irathientblod.
Ja! Mata mig. Ja. Ta hit det.
- Du gillar min matlagning, eller hur? - Håll käften och mata mig, bitch.
Det... var fel svar.
Vet du vårt säkerhetsord?
- Ja. Bläckfisk. - Mycket bra.
- Jag vill ha dig... - Jag vill ha det.
- Säg att du vill ha det. - Jag vill ha det!
- Jag hör dig inte. - Jag vill ha det!
- Jag hör dig inte! - Ja!
Bläckfisk! Bläckfisk!
Deras saliv innehåller myrsyra. Otäcka saker.
Låter dem tugga igenom vad som helst. Just det, ungar.
- Vi har att göra med Scylla Formicidae. - Djävulskryp.
Det förklarar de konstiga bitmärkena.
De äter benmärg. Klär in sina bon med kött.
- Hur blir vi av med dem? - Dödar drottningen.
Resten av dem blir fogliga, slutar så småningom, jaga och döda.
- Irisa? - Det är allt blod.
Förväntar du dig att jag ska tro att du blir vimsig över lite blod?
Det var från dina tidigare händelser, eller hur?
- Jag tyckte du sa att det hade slutat. - Jag slutade bara prata om dem.
Det har blivit starkare sedan vi kom hit.
- Du vet att det inte är verkligt. - Jag vet.
Det är posttraumatisk stress. Och med tanke på ditt ursprung...
Hittade något konstigt där bakom.
Vad är det?
Det är ett Djävulskryps tomma äggsäck. Du hittar dem inte utanför boet.
Om inte någon la den där.
Gissa vad jag hittade på din flickväns lakan, förutom den vanliga?
En organisk förening, som också fanns på Bowens kläder, och Taggarts röda skor.
- Attackferomoner? - Ding, ding, ding.
Vad, exakt, är attackferomoner?
Kemiska markörer som krypen sprutar ut för att vägleda resten.
- Tror du att attackerna är regisserade? - Det är den enda vettiga teorin.
Vi har en mördare där ute, och hans vapenval är Djävulskryp.
Det doftar underbart, Christie.
Hoppas bara jag inte har överkokt det.
Nonsens. Det är perfekt.
Eller hur, Datak?
Votans flodutter är en mycket svår maträtt att bemästra.
Som jag, tyvärr, kan intyga.
Du har dukat ett vackert bord, Christie.
Det minsta jag kan göra för att jag får bo här.
Jag hoppades att pappa skulle komma, men jag antar att han är vid gruvorna.
Det är jag säker på.
Jag skulle också vara upptagen, om jag var tvungen att äta av den här uttern.
Datak.
Det är ett Castithanskt ordspråk.
- Det betyder... - Ursäkta mig.
Hon har lärt sig prata Castithan också. Snyggt jobbat, pappa.
Nå, det var olyckligt.
Hennes närvaro är oacceptabel. Hon insisterar på att bada ensam.
- Vem gör det, jag bara frågar? - Människor.
Det är inte passande för ett Castithanskt hushåll, eller en Castithansk fru.
Alak måste visa att han kan styra henne.
Och han kommer att göra det.
Men först måste vi säkra hans äktenskap.
Vilket innebär att läka sprickan mellan Christie och hennes far.
Min pappa, kan vara... en skitstövel.
Han finns åtminstonde här för dig.
Gå! Få bort henne! Gå!
Nå, vad väntar du på, hangotso?
Var är han?
Vi måste gå tillbaka.
- Vi måste gå tillbaka! - Alak, vänta!
Vi kanske borde äta ute.
- Christie. Vad är det? - Pappa!
Och kära, modiga Alak. Han riskerade sitt liv för att rädda Christie.
En rörande bevis för äkta kärlek.
Tack.
Tack för att, du skyddade min...
Min lilla flicka.
Jag skulle ge mitt liv för henne, sir.
Christie, du bör stanna här med din pappa en stund.
- Det skulle vara bra för er båda. - Är det okej?
Varför inte? Naturligtvis.
Jag har saknat dig.
Vi har fått besök.
- Doc... - Stå stilla, allihop.
Vad handlar det om, Newman?
Christie, du måste duscha och skrubba dig ren. Någon får bränna dina kläder.
Varför?
Någon har dränkt in dina kläder med Djävulskrypets feromoner.
Men jag tvättade dem nyss. Lämnade dem ute för att torka.
Det var förmodligen då de gjorde det.
Jag har hört tillräckligt. Alla går upp på övervåningen.
- Varför Christie? Varför min dotter? - Kanske just för att hon är din dotter.
Vad kan du berätta om Boyd Bowen och Dalton Taggart?
- Vad fan har de att göra med det här? - De är döda. Så jag frågar dig.
- Ingenting som poppar upp. - Ingenting?
Nåväl, vi väntar tills de kommer efter din son.
- Det kanske friskar upp ditt minne. - Han är vid gruvorna.
Be någon hämta hit honom.
Bowen, Taggart.
Okej, jag kände dem... Tror jag. De var svindlare.
Sålde lite mark till mig, som de hade köpt, men det är nästan 10 år sedan.
- Inget mer, sedan dess? - De gick sin väg, och jag gick min.
Den här markaffären. Blev den dokumenterad?
Bertie... Vi kommer att behöva massor av kaffe.
Ingen förolämpning, mr McCawley, men det är en jävla massa register du har här.
Försök själv driva stor en gruvverksamhet i ett dussin år utan en dator-
-än mindre utan ett anständigt databasprogram.
Jag tog de här när Defiance fortfarande var en tältstad.
Svindlare, som letade efter stora framgångar.
Där är de.
Bowen och Taggart. De usla jävlarna.
Var är det här?
Det är...
West Valley, nära sjön.
- Vart ska du gå? - Jag behöver luft.
- Vänta, jag tror jag hittade akten. - Låt mig se. Håll ett öga på henne.
- Varsågod. - Uppfattat.
Det här dokumentet matchar alltså fotot?
Ja, jag köpte marken från en Irathientisk nybyggare-
-som hette Gazugas, eller något. - Julluh Grisu.
Trodde inte att det fanns Irathienter då, som kunde skriva sina namn på engelska.
- Det var ett ärligt köp. Det var de alla. - Hur gjorde du för att kontrollera det?
Jag hyrde ett gäng Wall Streetadvokater, vi surfade på internet tillsammans-
-för att leta efter en affärskedja. Vad trodde du jag gjorde?
- Var är Irisa? - Hon kastade ut mig ur loppan.
Du tar hand om ditt, jag tar hand om mitt.
Irisa?
Det är över nu.
Kom igen, vännen. Vi borde träffa en läkare.
- Du hade bara ett anfall. - Jag vet vad jag gör.
En till, tack.
Var är flickan? Hon ligger bakom krypattackerna.
- Vilken tjej? - Spökryttaren med ansiktsärret. Rynn.
Det tänker jag inte berätta för dig.
Är det därför du fortfarande är här? Väntar på henne, hjälper henne mörda?
Jag vet ingenting om några mord.
Men det som hände förr? Du tog hand om henne när hon var rädd.
Efter att Julluh och Ket dödades, gav du henne ett nytt namn.
- Vad vet du om vad som hände tidigare? - Jag såg det.
Vid Irzus skugga.
Jag vill att du berättar var hon är.
Du har blivit vidrörd.
Jag visste att Rynns föräldrar hade dödats.
Hon sa att hon inte såg vem som gjorde det.
Men ibland glömmer man saker, som har hänt när man var ung.
Om Rynn ligger bakom morden, måste vi hitta henne, innan fler blir skadade.
Jag vet inte var Rynn är. Hon kanske vet.
Om hon öppnar sitt hjärta, kan jag visa henne vägen.
Vad säger du, Lilla Vargen?
Var är du?
På gården. Julluhs gård.
Vad ser du?
Rynns mamma.
Hon säger åt henne att ropa in sin far till middagen.
Hennes far fångar insekter, studerar dem.
Han är vetenskapsman. Eller var.
Någon kommer.
- Det är dem. - Vilka?
Taggart. Och Bowen.
Jag sa till er att vi inte säljer.
Nåväl, vi ska inte köpa.
De dödar dem.
Jag vill hjälpa till, men jag kan inte röra mig.
Det förflutna kan inte ändras. Det kan bara bevittnas. Lugna dig.
Lugna ner dig.
Hon springer sin väg.
Du ser barnet Rynn. Se nu kvinnan.
Jag vet var hon är.
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Jag kan inte förklara det du gjorde där, okej?
- Dina syner, om de är verk... - Om? De är verkliga!
Det var aldrig posttraumatisk stress-någonting. Jag är inte som du.
Jag är en utomjording. Och du gjorde mig rädd för det!
Du har rätt. Jag är ledsen.
När det här är över, sätter vi oss ner-
-och går till botten med den här gåvan eller förbannelsen, eller vad fan det är.
För sent. Jag vill inte prata om det. Vi fångar Rynn, innan hon dödar fler.
Hittar vi Rynn, hittar vi Djävulskrypen.
Vi placerar ut de här termobariska laddningarna, och springer fort som fan.
Jag hjälpte dig att hitta Rynn, eftersom det verkar vara gudarnas vilja.
- Men jag vill inte se henne skadad. - Då är det bäst att hon lägger ner.
Man ber inte Irathientbarn göra något. Det borde en välartad far förstå.
Det infraröda får spelet. De måste vara nere i botten.
- Stäng av den. - Har krypen öron?
Nej, men Rynn har.
Är det här botten?
Jag tror inte det.
Vad är det, attackferomoner?
Shtako. Djävulskryp, shtako.
De "ser" genom att lukta. Det här kommer att dölja vår doft.
Kom igen, ta lite av det här.
De här sakerna måste vara kvar under oss, annars så skulle vi ha sett fler av dem.
Kom nu.
Tommy, försök med kontrollen igen.
Men, det ser inte...
Är alla okej?
- Tommy? - Jag rörde den inte, jag svär.
Försiktigt.
Okej, det fungerar.
Om hon inte känner vår doft, kan hon inte se oss.
Ingen rör sig.
Ser ut som vi föll rakt ner i huvudkammaren.
Hissen är vår enda väg ut.
Styrenheten måste ha kortslutits.
- Tommy, få det att fungera. - Provar.
Irisa, vi sätter ut laddningarna.
- Vi måste hitta Rynn först. - Ja?
Du får fem minuter.
Tommy!
Kretsen är bränd, men jag tror att jag kan dra om det.
Gör det inte!
Om jag kastar de här feromonerna, kommer ni alla att dö.
Släpp era vapen!
Nu!
Rynn, om boet blir större, kommer de att döda alla i stan.
Är det vad du verkligen vill?
- Du sa att vi var en och samma själ. - Det är vi.
- Så varför leder du dem hit? - Lilla Vargen, ledde oss.
Gudarna har gett henne synen.
Henne? Jag tror det inte.
Du och dina värdelösa gudar.
Se om de skyddar dig från krypens feromoner.
Din hämnd är uppfylld, syster.
Dina föräldrars mördare är död.
Och snart kommer resten av de här människorna att gå samma väg.
Jag var där. På er gård, jag såg vad som hände.
Jag såg dem...
Din far...
Din mor.
Hur de såg på dig. Kärleken i deras ögon.
Är det så här du hedrar dem?
Ja!
Granat!
- Nolan! Vad gör du? - Får barnen att attackera mamma!
Rynn, kom nu.
- Tommy. - Håller på.
Okej. Irisa, in med det.
- Döda den! - Uppfattat.
Fortsätt, Tommy. Jag spränger den manuellt.
Klart om en sekund. Håll ut.
Marken i West Valley är Irathientiska nybyggares rättsliga egendom-
-och deras ättlingar.
De i sin tur, har kommit överens om att arrendera ut marken till McCawleys gruvor.
Men viktigast av allt, med de här två starka signaturerna-
-tar Defiance sina första steg mot att rätta till ett gammalt fel-
-och hedra de värderingar som vi har kommit att stå för.
Jag är stolt över dig.
Du sköt mig.
Du överlevde.
Jag trodde att jag hade lärt dig skjuta bättre än så.
Dina föräldrar kan dansa med sina förfäder.
De hade dansat mer naturligt om du inte hade låtit dem stoppa mig.
- Lilla... - Ja...
Lilla Vargen har synen. Så vad då?
Så gudarna rörde henne...
-och hon i sin tur visade mig vad som komma skall.
Jag ska i fängelse!
Hur kan det vara den rätta vägen?
Jag vet inte, dyrbara dotter.
Tyvärr, saknar jag synen.