De kallar sig för wesen.
Tro mig, de är där ute. Jag ser dem bara när de är upprörda.
Vet de om att du är en Grimm?
De kan nog känna det när jag ser dem.
De har konspirerat mot honom.
Nick tog nåt från mig, jag hämnades.
Hon ligger i koma. De stal från honom.
Vem är du? - Hon minns allt utom dig,-
-det var nog Adalinds plan.
Men de saknar det viktigaste. - Vakta den här med ditt liv.
Kommissarien väckte Juliette. - Vi får bortse från gammalt groll.
Hon minns dig från husvagnen. - Är mitt minne på väg tillbaka?
"De dödar dig, och jag överges här i skogen, alldeles ensam."
Vad tog du från Konstantinopel på 1200-talet som var så viktigt?
Vad var det du gömde?
Fan!
Vad fan?
Skämtar du?
John?
Herregud!
www.SweSUB.nu - För bättre texter
Text: skorpan666 © SSG - SweSUB Group
Pappa var väldigt gammalmodig.
- Och han jagar fortfarande? - Jag frågar inte, han säger inget.
Mamma låter honom inte springa iväg ensam. Han har lite svårt att hitta hem.
- Bor de kvar där du växte upp? - Ja, samma gata, samma kåk,-
-med ett uthus som gränsar till skogen.
Men de saknar mig och vill komma hit ett par veckor.
- Det är väl bra? - Jo, men de vill bo här,-
-och just nu blir det lite jobbigt. - Dem och Nick under samma tak.
Jag vill ju inte att Nick dödar dem...
Nick förstår nog. Han kan flytta in med Hank eller mig så länge.
Klarar han sig utan min hjälp så länge?
- Har han sagt nåt om Juliette? - Nej, men de går nog sakta fram.
Tja, man vet aldrig.
Förhållanden är oförutsägbara.
Är du vaken, Monroe?!
Är du hemma? Jag behöver din hjälp.
Där är du. - Hej, Rosalee.
Oj, jag tränger mig på...
Nu går jag till mitt rum.
- Vänta, Nick! - Det kan vänta.
Förstår du nu?
Ja, det är nog ingen bra tidpunkt för dina föräldrar att besöka dig.
Ett nytt försök imorgon? Hos mig.
Jag kommer!
Problem?
- Förlåt. Det verkar gå bra för er. - Ja, det går faktiskt otroligt bra.
Ett litet avbrott överlever vi nog.
Vad har du?
- Min moster gav mig den. - Vad är det?
En av nycklarna som låste nåt av stor vikt.
Jösses. Den är verkligen gammal.
Sätter man ihop sidorna så får man en del av en karta.
Enligt mamma så ska det finnas sex till.
- Vart ska du, Monroe? - Jag känner igen den.
- Nyckeln? - Kartan.
Nyckeln tillverkades nog på medeltiden.
Många konstruerades på kloster.
De kallas spärr-lås. De har ett antal inbyggda spärrar.
Men jag är mer intresserad av kartan.
Det här är en gammal karta över Schwaben, som ligger i Bayern.
- Ser du kartornas likheter? - Hur vet du allt sånt här?
En av mina förfäder var kartograf i Colmar, en granne till Schwarzwald.
Jag ärvde en massa saker som överlevde det fransk-tyska kriget.
Din karta ritades nog i Behaims stil.
Det kan placera den mitt i Schwarzwald.
Ser du hur höjder och vattendrag ritades?
- Så du tror på nånstans i Tyskland? - Ja, det sätter jag mina förfäder på.
Vad är kartan till för?
Korsriddare på 1200-talet skövlade Konstantinopel och hittade nåt de-
-ansåg vara för mäktigt för att överlåta till de kungliga som finansierade dem.
- De var sju, alla var Grimm. - Vet du vad de hade hittat?
Ingen verkar veta det.
Men många är villiga att döda för att få veta det.
Vem har de resterande sex nycklarna?
Jag vet inte säkert.
Men jag vet nån som kanske vet.
Jag tog dig till David och Ronis fest, men-
-vad gjorde vi innan kyssen?
Juliette. Du ser bedrövad ut.
- Syns det verkligen? - Lite. Nick-problem?
Nej, jag är fjantig. Allt är jättebra.
Vi är som skapta för varandra.
Men ingen har sagt vad de känner.
- Kärleksförklaringen. - Nej, det sa jag inte.
Jag hämtar påfyllning. Kommer strax.
- Hej, Nick. - Hej, Roni.
- Vilka trevliga vänner. - Kul att du roar dig.
Det gör jag...med dig.
Jag fattar. Tradition.
- Jag förstörde den stunden. - Nej, det gjorde du inte alls.
Jag försöker säga att jag älskar dig.
Bra, för jag älskar dig med.
Hörni.
Tack och lov att du är tillbaka.
Ge den till mig.
Gumman... Lugna ner dig.
Du sätter i halsen.
- Du gjorde dig illa. - Det är ingen fara.
- Hur mår du? - Bättre.
Bebisen sparkar, vill du känna?
Vad kul. Nu måste du vila, vi rör på oss imorgon bitti.
Jag orkar inte länge till. Jag trodde att vi var säkra här.
Det gjorde jag med.
Förlåt.
Uppdatering om anfallet på Hadley Ranch.
En person är död, boskap stympades.
Ägaren hävdar att det var utomjordingar.
Iakttag försiktighet, det kan röra sig om psykisk ohälsa.
Fan!
Vi har problem. Bilen startar inte.
Det är batteriet eller startmotorn.
- Vad ska vi göra? - Du stannar här,-
-jag fixar en ny bil.
- Jag vill inte att du lämnar mig. - Jag vet, men vi har inget val.
Jag älskar dig.
Vi klarar av det här.
- Kommer jag sent? - På sätt och vis.
Jag antar att det inte är ett fall.
Vi pratar om en nyckel.
Ja, det är väl lika bra.
Jag vet att det finns sju nycklar.
Jag vet att de leder till nåt som gömdes på 1200-talet. Vet du vad?
Det här är vad jag vet,-
-de kungliga familjerna har fyra nycklar och du har en.
Två nycklar är alltså saknade.
När nycklarnas kartbitar fogas samman så blir platsen känd.
De sju korsriddarna som valde att bedra de kungliga familjerna var dina förfäder.
En av de sju förådde de sex övriga.
Dock efter sträng tortyr.
Så dina förfäder torterade en av mina för att lägga vantarna på hans nyckel.
- Hur fick de tag i resten? - Mängder av blodutgjutelse.
Även med våra mått mätt.
Det tog 600 år att få tag i tre nycklar.
- Vad kan vara värt mödan? - Vilken legend tror du på?
En säger alkemins hemlighet. En annan talar om evigt liv.
En tredje nämner Mohammeds svärd, som ska hysa stora krafter.
Slutligen, - spikarna som höll Jesus på korset och kanske bitar av korset.
- De ska hysa enorma krafter. - Tror vi på det här?
Korsriddarna skulle ge sina liv för att förhindra att det hamnade i fel händer.
Så har vi råd att inte tro dem?
Kanske inte. Men vad gör vi åt saken?
Vi får hålla min familj borta från din nyckel.
Rätt lösa familjeband...
Min familj hade varit mycket gladare om jag aldrig föddes.
Håller jag mig borta så låter de mig vara. Trots det så har de försökt att döda mig.
- Tänker du hålla dig borta? - Det beror till viss del på dig.
Litar du på mig?
Lika mycket som du litar på mig.
Ursäkta, men vi har en skummis.
Länspolisen har begärt assistans.
Stympning av boskap, eventuellt mord.
Gärningsmannen ska enligt ägaren vara en utomjording.
Sanningen finns där ute. Lite öster om Portland.
Vi åker när ni är klara.
Det var här det hände.
Jag såg direkt att John var illa däran. Jag tog honom till fyrhjulingen och...
- Jag är Doug Parcell. - Inspektör Burkhardt.
Veterinären Kevin Levalle.
Jag kom till gården lite efter midnatt. Sjukvårdarna kunde inte rädda John.
Det finns blod på fyrhjulingen.
Han knuffades hårt och spetsades av staketpålen.
Han dödade sex kor och John.
Jag har aldrig sett nåt liknande, men det var nån utomjordning.
Det lyste om honom. Han sprang ditåt.
Han sa samma sak igår.
- Kan han ha varit klädd i mylar? - Han lyste. Jag vet hur det låter.
Sen skar han upp djuren, men inte för köttets skull.
- Nej, ingen slakt. - Säkert nån ritual.
Nej, det jag såg var inte från jorden.
- Vad stöter man på åt det hållet? - Staketet ligger en kilometer bort.
- Får vi låna bilen? - Visst, varsågoda.
Vi vet var han tog sig ut.
Inte så elegant. Det måste ha gjort ont.
Det ser ut som ödleskinn.
En jäkligt stor ödla.
- Jag uppskattar hjälpen. - Vi hör av oss.
Jag hoppas att ni får tag i det som gjorde det här.
Hadley Ranch, hände det här?
- Är du Hadley? - Nej.
- Det är en polisutredning. - Jag ska inte vara i vägen.
Jag vill ju bara hjälpa till. Visste ni att attackerna är landsomfattande?
Ta mitt kort, George Lazure, jägare av utomjordningar. Ja, eller ufolog.
Har ni bilder? Jag betalar bra för en bild på en utomjording.
Helst digitala. Vi delar på vinsten.
- Tyvärr. - Tusan...
Var ärliga nu, vi är på samma sida här.
- Tog de prover på offret? - Inga prover har tagits...
...än.
Du har de blå, de grå och reptilerna från Andromeda.
Den. Det var en sån jag såg.
- Vad har du gjort? - Hon kunde identifiera mig.
Hon är bara avsvimmad.
- Hon kunde fått en hjärtattack. - Ja, men vi behövde en bil.
- Kom nu. - Ska vi lämna henne här?
Vi måste tänka på dig och barnet nu.
Vi klarar det aldrig.
Jo, det gör vi visst.
Du måste vara stark för barnets skull.
- Definitivt hud. - Mänsklig hud?
Inte riktigt.
Jag hade nog aldrig sett det utan strömavbrottet. Släck så får du se.
Visst är det vackert? Det är luciferas.
- Har det nåt med djävulen att göra? - Enzymet som ger bioluminiscens.
- Som eldflugor och vissa fiskar. - Det lyste inte när vi hittade det.
Enzymet aktiveras vid uppretning.
Flykt- och kamprespons.
Så är det ett djur eller mänskligt?
Jag vet inte. Det är mänsklig hud med djuriska reaktioner.
Sheriffen har en nytt vittne. Nu gäller det bortrövande.
- Pratar vi rymdskepp? - Nej. En Ford Bronco.
Ledsen, vi måste ta småvägarna.
- Är du okej? - Nej, stanna.
- Vi har inte åkt tillräckligt långt. - Du måste stanna. Det är nåt fel.
- Vad ska jag göra? - Jag måste vila lite.
- Men du sa ju att det var nåt fel. - Utan vila föder jag här och nu!
Det finns en stuga där borta.
Jag har en idé.
Det ser obebott ut. Jag kollar upp det.
Håll i dig.
Det var nog länge sen nån var här.
Vi kan vila här ett tag.
Jag gömmer bilen.
Vincent...
Jag börjar bli hungrig igen.
- Förlåt. - Nej, nej.
Jag förstår. Jag ska se vad jag kan hitta.
Men först ska jag göra upp eld för att värma upp stället.
- Är Nick här? Hans bil är borta. - Han jobbar nog. Du kan ringa.
- Nej, jag vill prata med dig. - Inte husvagnen nu igen?
- Jag vill prata om den här. - Det där var väl en fin bild?
Bilden togs för fyra år sen och jag minns allt om den.
Hon heter Maureen Rodriguez. Hon äger en röd Bronco som är efterlyst.
- Var hittade de henne? - Tre km från ranchen.
Hon försökte stoppa passerande bilar.
Sheriffen hittade ladan hon sa att hon togs till. En trasig kombi stod utanför.
"Rymdskeppet". Vi söker ägaren via chassinummer.
Kollar du boskapsstympningarna? Var de började, eventuella mönster.
Vi måste få ett försprång här.
- Jag minns allt från den kvällen. - Det är nånting bra, alltså.
- Jag minns hur jag älskade honom. - Det är jättebra! Eller? Varför inte?
Är inte det vad du ville?
Jag har behandlat honom så illa att han aldrig kan älska mig igen.
Jag är ju ingen expert, men när det gäller dig och Nick är jag väl insatt.
Men jag måste berätta,...
...av det jag sett på sistone, tyder inget på att hans känslor svalnat.
- Jag är inte säker på det. - Då får du ta reda på det.
- Berätta för honom. - Jo, men jag är rädd.
Efter allt ni gått igenom?
Jag är inte samma person nu, och det är nog ingen bra sak.
- Jo, det tror jag att det är. - Säg inget, jag pratar med Nick.
- Allt för att hjälpa till. - En sak kan hjälpa.
Vad?
Berätta vad en Grimm är.
En Grimm?
En Grimm är nån som kan se in i mörkrets hjärta.
Nån som ser sånt som andra inte förstår.
Jag ser saker som de flesta inte kan se.
Han sa nåt sånt i husvagnen, den kvällen när vi besökte dig.
Vad är det du försöker säga?
Jag försöker säga att han är annorlunda.
Jag kollade upp boskapsstympningarna.
Och?
"UFO-attackerna" är markerade.
Det började i Nebraska för två veckor sen och har färdats nordväst sen dess.
Attackfrekvensen ökar ju längre de färdas.
Vad är det med kor och utomjordingar?
Jag har ingen aning.
- Har du hittat dem? - Inte än. Jag hittar dem innan födseln.
Fyra budar. Tre stycken gör oss rika.
Jag jobbar på det. Ring inte mig, jag ringer dig när det är klart.
Du har en labbrapport på bordet, men du är inte där.
Det kan sprida ljus över boskapsstympningarna.
- Gärna idag. - Äggstockar.
Äggstockarna avlägsnades från korna.
- Nu vet du det. - Ja, det gör jag.
Va?
Otroligt. De ska ju vara utdöda.
- Står det i naturhistorieböckerna? - Nej, men de jagades till utrotning.
Deras skinn var värdefulla då de är självlysande. Såg du verkligen en?
Nej. Två vittnen skriker utomjordingar, och huden är inte djur eller människa.
När jag var liten så trodde vi att de var förtrollade varelser.
- Det betydde tur ifall man såg en. - Inte för rancharbetaren eller korna.
- Stympade kor? - Sex stycken.
Fler på andra ställen.
Ett ögonblick bara.
- Avlägsnades nåt? - Deras äggstockar.
Det är mer än en och hon är gravid.
Hon kan inte jaga själv. Äggstockarna är till henne.
Glühenvolk är wesen med rötter i Afrika.
Honorna äter ko-ovarium vid graviditet. Alla får udda begär under graviditeter.
Så han stympar kor för att mata mamman till hans kommande barn med äggstockar.
Tätare ko-attacker, desto närmare födsel.
- 27 attacker sen de lämnade Nebraska. - 27? Då är det ju dags när som helst.
Rosalee?
- Hej, Nick. - Hej.
En uppslagen bok, vilket betyder nån sorts katastrof, vilket i sin tur-
-innebär inställd dejt med Rosalee.
En Glühenvolk tar äggstockar från kor, då hans fru snart ska föda.
Seriöst?
- En Glühenvolk? - Ja.
Är inte de utdöda?
De tar småvägar. Den sista attacken var här.
Bilen dumpades här, och kvinnan togs här nånstans.
Hon är höggravid, de kommer inte långt.
- De är nog här. En väg in, en ut. - Hon behöver mer äggstockar.
- Min alternativa verklighet... - Nej, du förstår den bara väl.
- Jag åker ut dit. - Vi vill följa med.
De kan vara de sista av sin art.
- Han kan vara mördare. - Men barnet är oskyldigt.
Bilens ägare har följt vår Glühenvolk.
Varför?
Han är ufolog.
Jag måste ta reda på om han hittade dem.
Vänta, han kanske sover där inne.
Har du en rannsakningsorder?
Du har rätt. Du får öppna.
Okej.
Hallå?
Det här är en skinnskrapa.
Den här killen är nog inte ufolog.
Sauver sa peau.
"Rädda ditt skinn"?
Det är nog bokstavligt menat.
Skjut ett wesen med det i kulan...
Så dödar kulan, men sauver sa peau håller honom förvandlad efter döden.
- För alltid? - Nej, det kanske håller 6-8 timmar.
Så han måste flå och garva huden snabbt.
Han gör det här i husvagnen.
Det här är så fel.
- Ett förvandlat exemplar till salu. - Vi måste hitta dem före honom.
Vi har inte mött deras bil, och här finns bara en väg, så de måste vara före oss.
Jag tar de här.
Vad gör du? Varför stannar du?
- Fick du syn på nåt? - En byggnad, tror jag.
Nån svängde av här. Vägbommen är nere.
Nån eldar. Känner du lukten?
Bara en uppsättning spår.
Nån körde in, men inte ut. Vi kollar det.
Vincent?
Fan.
- Herregud, håll er borta. - Ta det bara lugnt.
- Vi ska hjälpa dig. - Var är Vincent?
Du måste berätta var han är.
Gör mig inte illa. Skada inte mitt barn.
- Då är det sant. - Du är så vacker.
Håll er undan! Håll er u...
- Här kommer värkarna. - Du satte nog fart på det, Nick.
Vi behöver saker...som vi inte har.
Barnet kommer.
Vi är här för att hjälpa dig. Lägg dig på rygg.
Jösses, nu gick vattnet.
- Hur mycket tid har vi? - Ingen alls.
Jag har en förbandslåda i bilen.
Håll i hennes huvud.
Vi måste sära på benen.
Håll mig i handen, vi tar oss igenom det här.
Jag måste desinficera händerna.
Hon bryter min hand.
- Jag klarar inte det här. - Du är jätteduktig. Vad heter du?
- Jocelyn... - Vi heter Rosalee, Monroe och Nick.
- Trevlig att råkas. - Jag ser barnet.
Nick, sätt lite tryck på korsryggen.
Du måste krysta, Jocelyn.
Fortsätt krysta. Bra. Krysta.
Krysta, Jocelyn. - Jocelyn?
- Vad gör ni? - Barnet kommer.
Vi hjälper till. Hoppa gärna in.
- Vincent! - Jag är här.
Fortsätt krysta. Här kommer barnet.
Det kommer.
Jag har barnet.
Varsågod. - Du klarade det.
Hämtar du filten, Monroe?
Här, här.
Hon är så vacker. Vi har en dotter.
Ja, det har vi.
En enda, stor familj.
Jag vill ha det jag kom för, ni behöver inte bli skadade.
Var inte dumma.
Och jag? Vad är jag värd?
Mer än en Blutbad. - Och en Grimm?
Hur mycket är du värd?
- Vi klarade det. - Nu är allt bra.
- Vad gör vi med dem? - Och honom?
Vi måste ta dem härifrån.
- Åk så långt ni kan. - Tack för all er hjälp.
- Vart åker ni? - Det finns några av oss kvar i Alaska.
Och håll er borta från kor.
Tack igen.
Tror ni att de har hittat honom än?
De borde vara där snart.
Förhoppningsvis innan drogen släpper.
Täck höger.
Upp med händerna!
- Vad fan är det där? - Vi har utomjordingen.
Backa undan. Var beredda på allt.
Text: skorpan666 © SSG - SweSUB Group
www.SweSUB.nu - För bättre texter