Tidigare i Defiance...
Först måste vi säkra hans äktenskap.
Om de är emot oss, kan vi aldrig få kontroll över McCawleys gruvor.
Jag tänker på vår sons framtid.
- Vill du komma till mitt rum senare? - Vad är det hos dig?
- Jag. - Nej.
Kom tillbaka och jobba med mig. Jag kan inte göra det här ensam.
- Nej tack. Inte intresserad. - Är du säker på det?
Jag har äntligen lagt vantarna på en av artefakterna.
- Du kan inte behaga bruden med din mask. - Din mamma har en annan åsikt.
- Vem står på tur? - Se! Du är inte värd, fröken McCawley.
Jo, det är han! Försvara min heder. Spöa honom, Alak!
På kvällen före ditt bröllop, besegrade du dina vilda bröder.
Nu är det dags att smaka på frukterna av din seger.
Jag är redo för dig, make.
Rembu! Rembu! Rembu!
Skenbarheten visar sig.
- Gör anspråk på din fru. - En runda till, Jared. Shots till alla!
Casti-lymmel.
Inte förrän vi får se dig bestiga din brud.
Rituella påsättningar är så gammalmodiga. Det är 2046.
- Vänta, nobbar du din brud? - Gör du det?
Saken är den, Tirra, min riktiga brud skulle antagligen ha problem med det.
- Kom igen nu. Ingen kommer att få veta. - Släpp det, Kupack.
Jag antar att det är vad som händer när du får till det med en människa.
Rosa kött, gör att din jondura, blir slak.
Är det en hand?
Häftigt.
Jösses jävlar.
S01E10 *The Bride Wore Black* Översättning: ammi [STfA]
Christie. Du är en syn för gudar.
Det är tack vare Kenya. Hon har gjort klänningen.
Hon har en fantastisk förmåga.
Den har bara används en gång, och den ser bättre ut på dig, än den gjorde på mig.
- Kenya, du var säkert en underbar brud. - I en annan livstid.
Vi ses imorgon.
Christie, i den mänskliga traditionen har jag förstått att brudens moder-
-ger sin dotter något lånat, att bära under ceremonin.
Efterom din mamma inte är med oss, ger jag dig något jag bar på mitt bröllop.
När vi gick ombord på skeppet, fick vi bara ta med oss tre saker.
Jag tog familjejuvelerna, min dagbok, och den här. Det kallas för Telo.
- Hur ska jag bära den? - Jag ska visa dig.
Min mamma bar den, och hennes mor innan dess.
Du vet, det mänskliga uttrycket "svärdotter", är så kallt, så fjärran.
Vårt ord, Hanya Tavo, betyder "hjärtats dotter".
Du är min Hanya Tavo, Christie.
- Jag ser inte någonting. - Det är inte meningen.
I Castithans tradition, är bruden blind, tills fästmannen öppnar hennes ögon-
-i slutet av ceremonin.
Jag glömmer aldrig det ögonblicket då mina tjänarinnor lyfte min Telo.
Till en början, var ljuset så starkt. Men sedan, efter en stund, såg jag honom.
Min nya make.
Det var magiskt.
Den är fantastisk.
Jag ser fram emot bröllopet ikväll.
- Staden behöver en fest. - Bröllop, är idiotiskt.
Du förstår, Irisa, de flesta människor vill inte vara ensamma.
De tror att livet är mer meningsfullt, med någon vid sin sida.
Vissa gillar även att fira med vänner och familj.
Du kommer, eller hur?
Du kommer. Du kan vara min dejt.
- Jag dejtar inte. - Varför inte?
Jag är från Badlands.
Du förstår, när jag först kom till Defiance, var jag bara en korthaj.
Kunde inte läsa eller skriva, trodde inte jag skulle bli något.
Nu bär jag en bricka.
- Folk förändras. - Du är en idiot.
Du också.
- Såret är triangulärt. Brevpress? - Möjligen.
Vad det än var, John Doe fick ett ganska hårt slag mot nöten.
Det var en helvetes stor jävla sten. Uppenbarligen var motivet inte rån.
Jag har sett den ringen tidigare.
Det här är ingen John Doe. Hans namn är Hunter Bell.
Vem är det?
Han ägde "Needwant" när det bara var ett hotell och bar.
Lugna dig, hetsporre. Det är bara jag som får fuska här.
Jag fuskar inte.
Vi skär upp honom, och ser vad som kommer fram.
Lägg ner, Datak. Jag fixar det här.
Kenya, ge de här herrarna lite fria drinkar.
Kom nu.
Försöker du fiffla vid mitt pokerbord?
Jag tänkte, fan, jag skulle bli rik på de där Casti-skitarna.
De är skitspelare. Det har du rätt i.
Ska du skära mig?
Första lektionen är gratis. Så det här är den.
Du är inte så smart med korten som du tror. Kom med mig.
- Hej, lagväktare. Clancy. - Hej, Hunter. Vem är grabben?
Min vän hoppade precis av bussen från Yosemite. Han behöver både säng och jobb.
- Har han något emot att skura toaletter? - Han kan inte få nog av det.
- Så du och den här killen var vänner? - Inte precis, men han hjälpte mig.
- Jag var skyldig honom en tjänst. - När försvann han?
För ungefär sju år sedan.
Jag hade bara jobbat i tre dagar, när jag fick mitt första fall.
Min man är försvunnen.
Hunter, hade många fiender.
De flesta tyckte att han blåste stan. Förutom jag.
Jag hittade bara en droppe blod.
Om det var mord, varför är det inte mer blod?
Någon rengjorde golvet. De missade en droppe.
Hunter var en... Han var skyldig pengar.
Han hamnade i slagsmål, förlorade lite blod, och dunstade från Defiance.
Okej, jag har aldrig ägt ett hem. Aldrig ägt ett företag.
Men i dag, kan man inte bara gå ifrån sina åtaganden.
Inte en man som Hunter.
Jag tror att någon dödade honom. Det visade sig, att jag hade rätt.
Vi har varit i stan, i vad, fyra månader?
Har aldrig hört Kenya nämna en försvunnen make.
Hur vet du att det är Hunter?
- Jag beklagar. - Hunter ägde "Needwant".
När han försvann, tog du över, eller hur?
Det stod i hans testamente, vilket är samma svar jag gav dig för sju år sedan.
Tommy, kan du lämna oss?
Folk trodde att han flydde, men jag visste att han inte skulle göra det.
Hade ni det bra?
Sluta!
Jag saknar honom mycket.
Det känns konstigt att tjänstgöra på det här bröllopet.
- Rafe bad dig personligen. - Ja, innan Datak blev min motståndare.
Hela staden vill se dig stå där uppe, auktoritativ och elegant.
Det är bra politik.
Datak lägger alla sina resurser på den här kampanjen.
- Borde jag vara orolig? - Lyssna nu.
Du har mycket höga meriter, och mitt stöd.
Om Datak ska slå dig, behöver han mycket mer ammunition, än vad han har just nu.
Fru borgmästare?
Nolan. Tommy.
Är ni pojkar glada inför bröllopet? Jag hoppas ni sparar en dans till mig.
Vi hittade Hunter Bells lik.
- Herregud. - Var fanns det?
Han hade blivit mördad. Kroppen var instoppad i en ihålig vägg på "Needwant".
Vad är det här? Jag tyckte du sa att han hade slutat.
Det är bara ett märke efter att jag fastnade i en låda.
Till min storasyster, den nya biträdande borgmästaren.
- Hunter slutar aldrig. - En dag, leder du den här staden.
Hunter ser något i mig, som ingen annan gör.
Han dödar dig!
Se vad du har gjort med ditt liv, med Connor, med ditt eget barn.
- Du vill inte ens släppa någon nära. - Jag har någon nära, i mitt liv. Dig.
- Jag tänker inte låta någon skada dig. - Jag är gammal nog att klara mig själv.
Nej, det kan du inte, Kenya.
Behövs det, kommer jag att göra vad som krävs, för att det inte ska hända igen.
- Är du okej? - Ja.
Borgmästare Nicky, jag har några frågor till borgmästare Rosewater.
Ja, självklart.
Jag är verkligen ledsen över mr Bell.
Hunter Bell var din svåger, eller hur?
Du borde ha känt honom ganska väl. Hur var han?
- Charmig, rik, vacker. - Kanske lite farlig.
Han var en tyrann.
Gjorde han...
...tyranniserade han din syster?
Nej.
Han älskade henne, hon älskade honom. Hon var förkrossad när han försvann.
- De ljuger, båda två. - Kanske.
Jag tror att Hunter slog Kenya, och Amanda dödade honom för att skydda sin syster.
Eller så dödade Kenya honom, och Amanda ljuger för att skydda henne.
Vad ska du göra åt det?
Jag ska åka hem, sätta på lite nya kläder, och gå på ett bröllop.
Nolan! En man dödades.
- En dålig människa, för länge sedan. - Du försöker sopa undan det, eller hur?
Det är mitt jobb att bevara freden-
-inte springa runt som Sherlock Holmes och jaga gamla spöken.
Vad sägs om rättvisa?
Se till att du bär slips ikväll.
Min dotter har inte på sig den här hockeymasken på sitt bröllop.
Det är en släktklenod. Visa lite respekt.
Hon ska se när hon går nerför gången, och folk ska se henne.
Ett Castithanskt bröllop, är inte ett bröllop, om bruden inte bär sin Telo.
Det är jag som betalar kalaset. Christie bär det jag säger hon ska bära.
Ni människor tror att ni är överlägsna. Sanningen är, att ni är primitiva.
Ni är tråkiga, era händer är klumpiga. Doften av er rosa hud, gör mig sjuk.
- Ser den här huden rosa ut, för dig? - Ni ser likadana ut allihop.
Låt mig fråga dig en sak.
Du som hatar människor så mycket, varför låter du din son gifta sig med en?
- Alak ville det. - Nej. Du ifrågasatte det aldrig.
Så jag måste fråga mig själv, vad är haken?
- Vad tjänar du på ett bröllop? - Jag tror på kärleken.
Jag tänkte på att McCawleys gruvor-
-är byggda på mark, stulen från Irathientska nybyggare.
Nu är det ett befläckat arv, jag inte vill efterlämna till våra barn.
Så när jag dör, går mina gruvor till en förvaltning-
-som gynnar den Irathientska befolkningen i Defiance.
Tycker du att jag gör rätt, Datak?
Det är dina gruvor, Rafe. Jag bryr mig inte om vad du gör med dem.
Bra.
Jag bjuder på frukosten.
Bröllopet är inställt!
Datak, jag förstår att du är upprörd, om Christie inte vill bära sin Telo...
Det handlar inte om någon gwoking Telo.
Rafe McCawley, har tagit bort Christie i sitt testamente. Gruvorna går till Iraths.
Rafe kanske säger så nu, men ha tålamod. När första barnbarnet kommer-
-ändrar han sig. - Jag tänker inte vänta.
Istället vill jag vinna valet.
Sen, när jag är borgmästare, hittar jag på ett sätt att ta över gruvorna.
- Vad tycker Alak om det här? - Alak är ett barn. Han kommer över det.
Mina föräldrar ville inte att jag skulle gifta mig med dig. Ändå gjorde jag det.
Alak är mer formbar än vi var i hans ålder. Vi var invandrare.
Vi var starka för vi tvingades vara det.
Alak måste inte utstå de svårigheterna vi gjorde, jag tackar Rayetso, för det.
Vill du inte att han ska vara lycklig? Vår son älskar den mänskliga flickan.
Hon får honom att le.
Hon lyfter hans ande på ett sätt som ingen annan kan.
En Castithikvinna kan lyfta hans ande... lika bra.
Alak tillhör den nya världen. Han ser inte människor på samma sätt som vi gör.
Han ser skönhet i dem. Vänlighet.
Då har han förlorat luktsinnet. Kanske du också.
Jag ringer prästen.
Alak, kanske bör vara den första, som får höra om ditt beslut.
- Nolan borde verkligen vara här nu. - Det är slöseri med tid.
Ja, leta efter bevis är ett stort slöseri med tid.
Vill du ha bevis?
Om jag var lagväktare, skulle fem vice få kamma över hela stället.
Du behöver inte fem vice.
- Vad är det? Hår? - Morrhår. Liberata.
Jered.
Jered, bartendern, arbetade här när Hunter ägde det.
Jered, det Tommy. Är du hemma?
Jered?
- Det är låst. - Så?
Så vi måste till Nolan, och få en arresteringsorder, eller något.
- Vi kan inte bara... - Kan inte bara vad?
Stackars Jered. Halsen har skurits upp från öra till öra.
- Precis som på Ela Bandik. - Någon ville tysta honom.
- Varför ser fingrarna ut så där? - Jag vet inte.
Kanske kväve-depravation.
Tecknen tyder på en Castigrej.
När jag var i din ålder, gick skeppen igenom de sista förberedelserna.
Jag hade precis vunnit en resa genom att spela Ivali.
Men min far vägrade att lämna hemmet.
Jag förstår inte. Varför skulle han stanna på en döende planet?
Han sa att om solens skulle svälja vår värld-
-ville han vara innanför väggarna i det heliga templet.
Han kunde inte lämna Castithans skriftrullar utan uppsikt.
Inte ens när han såg döden i vitögat.
- Vet du varför? - Nej.
Eftersom han hade gett det löftet till sin egen far.
Visst. Jag ska prata med Christie om Telon.
När jag gav dig tillåtelse att gifta dig utanför vår ras-
-visste jag att det vanhedrade min fars minne.
Men jag lät dig och din mamma övertala mig.
Jag hade fel.
Pappa. Nej.
Jag beklagar att det har gått så här långt.
Men du är min enda son, Alak.
Och vår Castithanska blod får inte blandas ut. Förstår du?
Nej, nej, nej, jag förstår inte.
Okej, jag älskar henne. Det här är bullshtak.
Passa dig. Utan namnet Tarr, är du ingenting.
Ingenting annat än en gatuhaint med färgat hår och en skivsamling.
Gatuhaint?
Är det inte så du ser dig själv? Du pratar alltid om hur du själv tog-
-dig ur smutsen, och fick människor att respekterar dig.
Jag ger inte ett jota för de heliga skriftrullarna.
Okej, din far kanske valde att dö när han vaktade ett gäng dumma papper-
-men jag föddes inte på Casti, utan på jorden, precis som Christie.
- Och vi ska gifta oss. - Jag trodde inte du skulle bli glad-
-men du kommer att lyda mina önskningar. - Eller vad, ska du skära halsen av mig?
Det är ju Castisättet.
Jag ska ge dig tid att svalna lite.
Datak.
Inte nu, lagväktare.
- Kan inte vänta. - Ska vänta.
- Datak Tarr, du är arresterad. - På vilka grunder?
För morden på Jered Kikema och Hunter Bell.
Jag är så spänd. Jag har bestämt mig för att bära Telon.
Jag vet att jag sa att jag inte ville, men då tänkte jag, mitt bröllop...
Min dröm om hur det skulle bli när jag var ett litet barn...
...kommer aldrig att slå in, för min mamma eller mina bröder, är inte där.
Allt som räknas, är att du är där. Och om det gör dina föräldrar glada-
-att jag bär en metallmask över ansiktet, får det bli så.
Det är något jag måste berätta för dig.
Christie?
Vad har du gjort? Vad sa du till henne?
Det är min far. Han... han försöker stoppa bröllopet.
Jag vet inte vad jag ska göra. Jag kan inte leva utan henne.
- Du älskar henne verkligen, inte sant? - Ja, sir.
Det är allt som betyder något.
Varför ända in i blåsvedda tre helveten skulle jag döda en Liberata-bartender?
Kanske för han såg dig döda, Hunter Bell. Eller hjälpte dig att dölja liket.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Känner du inte igen den här?
Verkligen? För vi hittade den i din garderob.
Och det matchar märket i Bells skalle, som en nyckel passar ett lås.
Har aldrig sett den i hela mitt liv.
Tommy berättade att du och Bell, drev verksamheten tillsammans.
Ja. Det kan man säga.
- Ber du om löneförhöjning? - Jag ber om en insats.
Jag byggde upp det här tältet. Fyrdubblade vinsterna, varje månad.
- Jag förtjänar det. - Titta vem som har vuxit upp.
När jag först kom till staden, ställde du till bråk i mörka gränder-
-kapade loppor på Urdugatan.
Mina pengar gjorde dig till den du är, Tarr. Glöm aldrig det.
Med all respekt, föreslår jag att du tänker om.
Du vet, i vissa kulturer när en man utmanar bossen-
-blir det strid, tills bara en står kvar.
Vill du ha makt?
Makten syns inte. Den känns!
Hur känns det?
- Kan du inte vinna i en rättvis kamp? - Jag vinner. Det är allt som räknas.
Släpp kniven, annars knäpper jag dig.
- Tack. - Varsågod.
Jag tror att din sannolika livslängd har förkortats till det sämre.
- Varför gjorde du det? - Ja, ja, kalla mig gammaldags-
-men jag tror på en rättvis kamp. - Ja, du är gammaldags-
-ända ner till ditt val av antika vapen.
Jag gillar att träffa det jag siktar på, och mitt sikte är inte alltid så bra.
Jag ska försöka komma ihåg det.
Den clownen gör ett utspel på mina gruvor.
Jag antar att du har inte för avsikt att låta det ske.
Normalt sett tror jag inte att du och jag har mycket gemensamt-
-men när det gäller vår vän Hunter Bell, tror jag att vi har det.
Låt mig bjuda dig på en drink.
Jag önskar att jag hade fått höra Bells sista andetag, men någon annan hann före.
Den som gjorde det, ville sätta dit mig. De planterade käppen i min garderob.
Någon aning om vem?
Jag betalar min skatt, så människor som du, ska räkna ut sådana saker.
Försvinn härifrån! Gå nu.
Vad var det där?
Teater. Datak Tarr, är en egotrippad person.
Om han hade dödat Hunter Bell, skulle kroppen inte ligga i en vägg.
- Den skulle ha visas upp på torget. - Så varför tog vi hit honom?
Nu när han är irriterad-
-leder han oss kanske till personen som satte dit honom, den verkliga mördaren.
Du visste om det här hela tiden? Varför har du inte sagt något?
Trodde du skulle vara lättare att övertyga på det här sättet.
Där jag kommer ifrån, är handlingen en ynkryggs verk.
Tarr, jag vet inte vad du pratar om.
Hunter Bell. Du hade lika stor anledning som jag, att döda honom.
Varför inte låta jondura erkänna, istället för att blanda in mig?
Tror du verkligen att jag dödade den shtakon?
Om inte du gjorde det, vem var det då?
Vet inte, bryr mig inte. Jag har ett bröllop att bevista.
- Bröllopet är inställt. - Det är vad Alak sa, först.
Sedan började vi prata.
Din son älskar min dotter, och min dotter älskar honom, det räcker för mig.
Han kan aldrig få mina gruvor, men jag kommer att ta hand om honom.
Och jag ska se till att ungarna får ett bröllop de aldrig glömmer.
Snälla du.
Vi borde gå nu. Ceremonin börjar snart.
Dr Yewll? Jag fick ditt meddelande.
- Jag är precis på väg till bröllopet. - Jag ska inte uppehålla dig så länge.
Kan du vara snäll och låsa dörren?
Har du bestämt dig?
Är vi partners igen? Vi kommer så mycket längre, om vi jobbar tillsammans.
Det handlar inte om artefakten. Vår Liberata-bartender dödades idag.
- En Castisk strålkniv kapade halsen. - Datak Tarr.
Varför är jag inte förvånad?
Nicolette.
Det är mig du pratar med.
Jag hade inget val.
Han var den enda som visste att vi dödade Hunter Bell.
Det fanns ingen anledning att skada honom. Jered visste det sedan sju år-
-och har aldrig sagt ett ord. - Det var förebyggande.
Jag blev avslöjad en gång, doktorn. Jag kunde inte riskera det igen.
- Synen verkar vara okej. - Jag sa ju att jag mår bra.
Det är bara den här jävla värken i mina armar och ben.
Vi tar en titt på det.
Okej, vicka på fingrarna.
Hur kom du in hit?
Kenya har halkat. Jag behöver salva.
Försvinn. Det här är steril miljö.
Trodde nog att ni skulle komma förbi. Ursäkta renoveringen.
En drink, mina damer? Eller ska jag kalla er något annat?
Jag är rädd att det har blivit ett missförstånd.
Ja, det har det verkligen.
Medborgarna i staden tror att deras borgmästare är en människa.
- Vad vill du? - Nåväl, vi kan börja med sanningen.
För jag spricker snart, av ren nyfikenhet.
Jag är en Indogene, mr Bell. Biologiskt kamouflerad till människa.
Är du någon sorts spion?
Det finns något mycket viktigt i staden, mr Bell.
I fel händer, det kan vara väldigt farligt.
Vi är här för att förhindra att det händer.
Vi är här för att skydda jorden.
- Ja? För min art, eller din art? - För alla arter.
Jag vill inte stå i vägen för ert viktiga jobb.
Så varför inte ge mig sisådär hundra "G", för att hålla er hemlighet säker.
Jag har hört vilken företagsam ung man du är.
- Dags att börja förhandla. - Det blir ingen förhandling.
Det har du rätt i.
Din dumma jävel. Du dödade honom.
Jag var rädd att jag inte slog honom tillräckligt hårt.
Jered, kära. Kan du hjälpa oss att städa upp den här röran?
Slappna av, doktorn. Allt är ordnat.
- Det är över. - Ja, jag antar det.
Du vet, när jag först kom till den här staden, ville jag börja om.
Jag ville rätta till mina fel, och du...
...du sa allt jag ville höra.
Du var min inspirationskälla.
Men du förändrades.
Du släppte lös Volge, Nicky. Du mördade en oskyldig bartender.
Det står smärtsamt klart för mig att det inte finns något slut på liven-
-som du är villig att offra, för vad ni kallar, det större goda.
Om jag inte kan lita på dig med en enkel käpp-
-hur ska jag kunna lita på dig med ett folkmordsvapen?
Den första injektionen var förlamande.
Den stoppar dig från att kämpa emot, och även från att uppleva smärta.
Du vet, jag har också förändrats.
Jag har blivit en healer, i stället för en ödeläggare.
Och det är därför jag är så ledsen för vad jag måste göra.
Men det är för det större goda.
Farväl, gamle vän.
Så där. Du är bedårande.
Trodde inte att jag skulle vara så här nervös.
Du har inget att vara nervös för, så länge du kommer ihåg:
Att din man är din partner, och din jämlike-
-och du ska aldrig låta honom behandla dig som något annat.
Christie, kan jag få prata med dig?
Lycka till. Hej då, Stahma.
Jag förstår att du inte känner dig bekväm med att bära en Telo.
- Det är okej, egentligen. - Så jag gjorde den här istället.
Den gamla världens brudslöja?
Jag kopierade den från en bok.
- Stahma, du hade inte behövt. - Jag ville.
Som min mormor, sa till min mor, på hennes bröllopdag...
Och bruden... från mörkret kommer...
-in i ljuset... av sin skinande brudgum.
Datak anklagade Rafe, att han hade satt dit honom.
- Jag köper inte det. - Inte jag heller.
Pappa.
Det är okej, Alak.
Här, ge mig din hand.
Är du okej?
- Bröllop, känns konstiga för mig. - Ja, jag förstår det.
Inga knivar?
- Varför bär hon inte Telon? - Jag vet inte.
Nicky är inte här.
Det är konstigt.
Röda fingrar. Jag visste att jag hade sett det någonstans tidigare.
På Liberatas, under kriget, när EMC använde syrebomber, såg de ut så.
- Liberata andas kväve, inte syre. - Syreförgiftning.
Idag är det en speciell, och viktig dag för Defiance.
Därför ville jag inte förstöra den med min närvaro.
Jag dödade Hunter Bell-
-för vad jag trodde var det bästa för staden.
När hans kropp nyligen upptäcktes, dödade jag Jered Kikema-
-vars enda brott var att han bevittnade mitt eget.
Jag inser att det bara är en tidsfråga, innan lagväktaren upptäcker sanningen.
Med min hälsa, kommer jag aldrig att överleva i Vegas fängelse.
Så jag har bestämt mig för att avsluta mitt liv.
Jag sa till mig själv, att jag agerade för det större goda.
Men den typen av tänkande, leder in dig på en mörk väg.
Jag kan bara hoppas att jag har lämnat staden jag älskar-
-i bättre händer än mina egna. Ursäkta mig.
Hon brukade vara en god människa.
Ibland gör bra människor dåliga saker.
Grattis, grabben. Du löste ditt första fall.
Ja, jag kan bara inte tro det.
- Borgmästare Nicky. - Jag vet.
Människor är ett mysterium, grabben. Ibland även för sig själva.
Och alla har de sina hemligheter. Det enda jag vet-
-är att varje gång du tror att du förstår dem, förändras de. Alla gör det.