Intră !
Worf, vor sosi aici din clipă-n clipă.
Întâmpin dificultăţi.
Dacă nu te-aş cunoaşte mai bine, aş spune că tragi de timp.
Klingonienii nu trag de timp.
E o întârziere tactică.
Nu trebuie decât să petreci cinci minute salutându-i pe Iyaarani
când ajung aici şi încă o oră şi ceva de conversaţie la recepţie.
Eu trebuie să-i escortez pe navă în următoarele trei zile !
Nu-mi plac aceste sarcini diplomatice.
Face parte din datoria unui ofiţer al Flotei. Gata.
Nu pricep de ce trebuie să purtăm aceste uniforme ridicole.
Protocolul.
Arată ca nişte rochii.
Ce atitudine învechită şi discriminatorie. Mă surprinzi.
De altfel, arăţi bine în rochie.
Ce tot întârzie ?
Aţi venit la timp. Sunt gata să debarce.
Dle ambasador Loquel, dle ambasador Byleth. Eu sunt căpitanul Picard.
Bine aţi venit pe Enterprise.
Suntem încântaţi să ne aflăm aici, căpitane.
Este o onoare să găzduim primul schimb cultural
dintre poporul iyaaran şi Federaţie.
Da. Următoarele şapte zile vor fi foarte informative.
Vi-l prezint pe Voval. El vă va duce pe lumea noastră.
Încântat de cunoştinţă.
Aştept cu nerăbdare să-l cunosc pe Primul Ministru de pe lyaar.
Va avea loc o recepţie în cinstea dvs
unde vă veţi întâlni cu ceilalţi ofiţeri superiori.
Bineînţeles, eu voi fi în drum spre lumea voastră
dar vă voi lăsa în grija celor mai pricepuţi ofiţeri ai mei.
Lt. Worf din Imperiul Klingonian e Şeful Securităţii.
El va fi responsabil de siguranţa voastră câtă vreme sunteţi la bord.
Consilierul Deanna Troi de pe planeta Betazed
va fi ofiţerul dvs de legătură, dle ambasador Loquel.
Dle ambasador, sunt onorată să vă cunosc.
Vreţi să vă vedeţi cabina înainte să mergem la recepţie ?
Te rog.
Dle ambasador Byleth.
El e cmd. William Riker, Primul meu Ofiţer de pe planeta Pământ.
El v-a fost repartizat.
privind contactele dintre specii.
Sunt convins.
Dar m-am hotărât. Îl vreau pe acest lt. Worf.
Nici o problemă atunci.
Dle Worf ?
Da. Plăcerea de partea mea, dle ambasador.
Da, da. Gata cu asta. Condu-mă la cabina mea.
Pe aici.
Succes.
Spaţiul, ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei spaţiale Enterprise.
Misiunea ei neîntreruptă: să exploreze lumi noi şi stranii...
... să descopere noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
... să pătrundă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a ajuns vreodată.
Star Trek Generaţia Următoare
Episodul 2 Legături
Crezi că avem destulă mâncare, Data ?
- Bună seara. - Bună seara.
Mâine la prima oră, mă gândesc să vă iau într-un tur
al centrelor operaţionale şi a punţilor pentru locuinţe.
Apoi putem discuta originile culturale ale societăţii voastre.
- Nu mănânci ? - Poftim ?
N-ai pus mâncare în farfurie. Nu mănânci ?
- Aşteptam să ajungem la desert. - Desert ? Ce-i aia ?
E ceva ce mâncăm după felul principal.
De obicei e foarte dulce.
Şi nu e sănătos de obicei. Îl mâncăm din plăcere.
Părerea mea e că e cea mai bună parte a oricărei mese.
Poporul meu mănâncă numai pentru a se hrăni.
Să-ţi prezint câteva din felurile mele preferate.
Asta e tartă de piersici cu frişcă.
Prăjitură tarvokiană şi aceasta e preferata mea.
Tort ktarian de ciocolată. Nu ştiu ce anume conţine
dar cred că e preparat cu 17 feluri de ciocolată.
Este...
Delicios ?
Delicios !
Dle ambasador, cred că o să ne înţelegem bine.
Să mergem.
E inacceptabil.
- Îmi cer scuze că nu vă place... - Adu-mi altă mâncare.
Vreau un conţinut mai mare de enzime şi proteine.
- Dle ambasador. - Da.
În astfel de situaţii, noi obişnuim să ne servim singuri.
- Se numeşte bufet. - Adu-mi altă mâncare.
- Dle ambasador... - Doctore, e în ordine.
Voi aduce bucuros altă mâncare.
Cum te descurci cu însărcinarea ta diplomatică ?
Bine.
Am auzit că, în clipe de tensiune diplomatică
este util să căutaţi elemente comune.
Ambasadorul Byleth e pretenţios, temperamental şi obraznic.
Şi tu ai aceleaşi calităţi.
Încercaţi să vă folosiţi de aceste asemănări.
Am înţeles că lumea voastră
are cele mai impresionante formaţiuni cristaline din acest sector.
Îmi puteţi recomanda vreun loc să vizitez cât timp voi fi acolo ?
Nu.
Eu... Peste cât timp ajungem ?
Peste 17 ore şi 32 de minute.
Mă duc să-mi actualizez traseul.
Ce s-a întâmplat ?
Avem un colaps general al alimentării cu energie.
Care e motivul ?
Am intrat într-un câmp de perturbare energetică. Nu recunosc configuraţia.
Pierdem controlul poziţiei.
Există o planetă de clasă M în acest sistem. Putem ajunge la ea ?
Voi încerca.
Amortizoarele inerţiale nu funcţionează. Sistemul de susţinere al vieţii cedează.
Intrăm în atmosfera planetei.
- Viteza scade. - Scuturile termale la maxim.
Pregătiţi-vă de impact !
Voval !
Voval, nu te mişca. Cred că ai o contuzie.
Picard către Enterprise.
Picard către Enterprise, mă recepţionaţi ?
Prea multe interferenţe.
Există un fel de construcţie.
Indicaţii energetice la doi kilometri sud de aici.
Voval, mă duc să caut ajutoare. Înţelegi ?
Încearcă să rămâi conştient. Şi nu părăsi naveta.
Suprafaţa e plină de energie plasmatică.
Mă întorc cât de curând pot.
Sala Motoarelor cuprinde 12 punţi din corpul secundar.
Puntea 42 conţine încăperea de stocare a antimateriei.
Care e ritmul de regenerare a fluxului de antimaterie
în capsulele de izolare ?
Scuzaţi-mă...
Ritmul de regenerare a antimateriei. Care e ?
Nu sunt sigur.
Atunci poate cineva de aici cunoaşte răspunsul.
Tu !
Eşti mai deştept decât acesta ?
- De ce întrebaţi ? - Nu contează.
Vreau să văd colectoarele Bussard. Du-mă la ele.
Pe aici.
Puntea aceasta e dedicată cartografiei stelare
cercetării biologice şi astrofizicii.
Avem peste 1.000 de oameni...
Sigur nu vrei să guşti din sucul de papalla ?
Nu, mulţumesc. Încerc să-mi revin după deserturile de aseară.
- Eşti sigură ? E foarte delicios. - Sunt sigură.
Te rog. Ai fost foarte amabilă. Te rog.
Apoi vom merge pe puntea 8, oarecum interesantă
tocmai fiindcă nu e terminată.
E o punte multifuncţională.
Uneori, când avem nevoie de un laborator suplimentar sau...
Dle ambasador ?
- Ce e acesta ? - E un copil.
Copil ?
Copiii sunt urmaşii noştri. Sunt tinerii noştri.
Devin adulţi pe parcursul unei perioade de mulţi ani.
Devin fiinţe asemeni nouă.
Urmaşi !
Dle ambasador, sunt curioasă. Cum procrează specia dvs ?
Compunere postcelulară. Ieşim direct adulţi din capsulele natale.
Înţeleg.
- Ai un nume ? - Eric.
Eric.
Îţi place desertul ?
Pot să-i dau lui Eric desert ?
Minunantă idee. Vino, Eric.
E cineva acolo ?
Cine-i acolo ?
Ce vrei ? Cine eşti ?
Cine eşti ?
Nu, aşteaptă ! Opreşte-te !
Mai era cineva în navetă cu mine.
Pilotul e rănit. Are nevoie de ajutor.
E mort.
Bună.
Miroase plăcut.
Mulţumesc.
Asta e o navă-cargou terelliană, nu-i aşa ?
E nava ta ?
- Faci parte din echipaj ? - Nu.
Eram un pasager.
Ne-am prăbuşit.
Câţi oameni au supravieţuit ?
Tu eşti singura ?
Cu siguranţă nu eşti terelliană, doar dacă nu ţi-ai pierdut două braţe.
Cum te numeşti ?
Eu sunt Jean-Luc Picard. Sunt un ofiţer al Flotei.
Anna.
Anna, mai sunt şi alţi oameni pe planetă ?
De cât timp te afli aici ?
Nu ştiu.
Nu se vede soarele de aici.
Am pierdut noţiunea timpului.
La ce dată v-aţi prăbuşit ?
Data stelară 40812.
Şapte ani !
Ani ?
Anna, aşteaptă o clipă.
Şapte ani ?
Credeam că unul sau doi.
Cum să fie şapte ?
Anna, ascultă-mă.
Ascultă.
Pe navetă se află multe echipamente care a rezistat prăbuşirii.
Le putem folosi ca să contactăm Flota. Ne vor trimite o navă. Putem pleca.
- Să plecăm ? - Da. Amândoi.
Dacă mă ajuţi să mă duc la navetă...
Nu te mişca.
E grav.
Nu-ţi face griji. Nu mă mişc.
Ai trei coaste rupte.
Dispozitivul de reţinere îţi va păstra oasele fixate
ca să se...
Ca să fuzioneze ?
A trecut mult timp de când n-am mai vorbit cu cineva.
Vorbeam de una singură.
Dar apoi m-am gândit că asta înseamnă că înnebunesc.
Aşa că n-am mai vorbit.
Va dura ceva timp până să poţi merge.
Atunci du-te tu la navetă şi adu aici echipamentul.
- Pot să fac asta. - Bine.
Du-te în carlingă şi caută un panou de comunicaţii pe tabloul de bord.
Încearcă să-l desprinzi şi să-l aduci aici.
Nu te mişca. O să mă întorc.
O să-l omor cu mâinile goale.
O să-i rup gâtul, o să-i sfâşii esofagul...
Worf !
Am eşuat în misiunea mea, cmd. Sunt un diplomat nepriceput.
Pentru binele navei şi al Federaţiei, solicit să fiu numit în altă parte.
Se respinge.
Comandante, iyaaranii aceştia sunt aroganţi, enervanţi.
Nu poţi discuta cu ei !
Ambasadorul Loquel e foarte simpatic.
Deşi e puţin cam neobişnuit.
Ce-ai aflat despre el până acum ?
Pare interesat de recreere. Am petrecut mai mult timp în Sala de Mese
în ultimele două zile decât în ultimele două luni.
Şi e obsedat de mâncare. Mai ales de ciocolată.
Ce noroc pe tine !
Sinceră să fiu, îmi pune şi mie limitele la încercare.
- Vedeţi ? Sunt ţicniţi ! - Worf.
Ai avut multă răbdare cu ambasadorul Byleth. Asta-i bine.
Dar poate e timpul să-i spui că noi nu acceptăm anumite comportamente.
Cred că ar trebui să-i sugerezi nişte limite ambasadorului.
Ar trebui să mai destindem lucrurile. Să ne întâlnim într-un cadru mai neoficial.
Ce zici de un joc amical de poker ?
Ce faci ? Trebuie să fii în pat.
Anna, de ce era uşa închisă pe dinafară ?
- Pentru protecţia ta. - Faţă de ce ?
Aici sunt animale periculoase. Ia loc.
- Am panoul de comunicaţii. - Bine.
N-a fost uşor. L-am scos cu geu din compartimentul pentru echipament.
Dacă putem amplifica emisia câmpul
pot să transmit un semnal SOS.
Ceva e în neregulă cu el.
Ce s-a întâmplat ?
Modulul transmiţător a fost complet distrus.
Cum de s-a întâmplat asta ? Parcă a fost lovit de un fazer.
Am folosit un fazer ca să-l desprind.
Cred că l-am avariat din greşeală. Poţi să-l repari, nu-i aşa ?
Nu.
Îmi pare rău.
Anna, vom scăpa noi de-aici.
Nu va fi uşor, dar trebuie să colaborăm.
Nu-mi vine să cred că am făcut asta.
Am distrus singura noastră şansă.
Am aşteptat atâta timp !
La început, speram că voi fi salvată.
Tot lansam semnale luminoase şi mă uitam spre cer
aşteptând să vină cineva şi să mă ia de aici.
Dar nu s-a întâmplat niciodată.
E o prăpastie în apropiere.
Mă duceam acolo şi priveam în hău, gândindu-mă:
"Pot să păşesc peste margine şi să sfârşesc totul."
Apoi mi-am dat seama că speranţa mă înnebunea.
Trebuia să accept că nu voi pleca niciodată de aici.
Anna, indiferent cât de mult va dura, tot vom scăpa de aici.
Din clipa în care te-am văzut, am ştiut că te afli aici să mă salvezi.
Voi face orice vrei.
Numai nu mă părăsi.
Nu mai vrea să fiu din nou singură.
Te iubesc.
Am găsit rădăcini de coltayin.
Nu sunt prea arătoase dar au gust bun.
Ce faci ? O să te răneşti.
Nu. E în ordine. Încerc doar să scot bateria asta.
Aproape am reuşit. Gata.
Nu, e în ordine.
Releele energetice sunt corodate dar vor mai suporta o încărcătură.
Dacă o pot repara, voi reuşi să reactivez motoarele navetei.
Ăsta-i motiv să sărbătorim.
Cred că mai am mirodenii terelliane pe aici
şi o să fierb rădăcinile ca să fac o supă bună.
Sună minunat.
Dacă scăpăm vreodată de aici, promiţi că-mi arăţi nava ta ?
Enterprise ?
Bineînţeles.
Anna, vrei să-mi dai tricorderul ?
Voi încerc să repar releele energetice.
Vorbeam serios înainte. Chiar te iubesc.
Anna.
Îţi sunt recunoscător că mi-ai salvat viaţa.
Şi cred că eşti o femeie foarte prietenoasă şi plină de compasiune.
Şi te compătimesc pentru tot ce ai îndurat singură pe planeta asta
dar nu cred că eşti cu adevărat îndrăgostită de mine.
Cum poţi să spui asta ? Bineînţeles că te iubesc.
Nu. Eu sunt prima persoană pe care o vezi după şapte ani.
Îţi aduc speranţa părăsirii acestui loc.
Nu crezi că e posibil să fi cam confuză acum ?
Deci nu te atrag ?
Cred că e puţin cam prematur.
Nu ştim nimic unul despre altul.
Înţeleg.
Şi îmi cer scuze dacă te-am făcut să te simţi prost.
Nici o problemă.
O să dureze câteva ore ca să încarc bateria.
Când voi termina, trebuie s-o ducem imediat la navetă.
Învelişul bateriei începe deja să se dezintegreze.
Anna.
O să plecăm de aici.
Pariul e 10.
E rândul dvs, dle ambasador.
Accept pariul şi pariez cu încă 10.
Pariez cu 20.
Pariez.
Cresc suma cu 20.
Blufezi.
Scuzaţi-mă, dle ambasador. Acelea sunt jetoanele mele.
Te înşeli. Sunt jetoanele mele.
V-am văzut luând două jetoane din suma mea.
Îndrăzneşti să mă acuzi de furt ?
Da.
Minţi fiindcă pierzi în joc.
Pierd fiindcă dvs trişaţi tot timpul !
Stai o clipă ! Calmează-te.
Chiar dacă aş trişa, cum să ştie asta un dobitoc neisprăvit ca tine ?
Eşti un nătărău încrezut şi insultător !
Şi dacă n-ai fi ambasador, te-aş eviscera pe loc !
Nu te lăsa oprit de titlul meu, klingonianule.
Da.
Bine.
Opreşte-te, dle Worf ! E un ordin.
Minunat !
Foarte bine !
Mulţumesc.
Lt. Worf, cred că înţeleg acum.
A fost o demonstraţie foarte eficientă.
Ce ?!
Scuzaţi-mă. Mă duc să consemnez experienţa.
Bateria e pregătită.
- Trebuie s-o ducem la navetă. - Nu !
- Nu putem pleca acum. - De ce nu ?
Furtunile de plasmă sunt prea intense. E periculos.
Mai aşteaptă câteva ore până să plecăm.
Nu avem câteva ore.
Ţi-am spus că bateria începe să se degenereze.
Jean-Luc, e o călătorie dificilă.
Câmpul de reţinere îţi va stânjeni mersul.
Mă simt mai bine acum.
De fapt...
... nu mai vreau să folosesc asta.
Nu !
Nu poţi să-l scoţi încă.
Nu !
Nu mă doare.
- Se pare că n-am coaste rupte. - Jean-Luc.
Ce se petrece ? De ce încerci să mă ţii aici ?
Te rog ! Te iubesc.
De ce mă ţii încuiat în cargoul acesta ?
Spuneai că sunt animale sălbatice afară dar n-am văzut şi n-am auzit nici unul.
- Jean-Luc ! - Şi panoul de comunicaţii ?
Ai spus că l-ai avariat când îl desprindeai din navetă. Aşa a fost ?
Mi-e greu să cred că ai distruge singurul echipament
care te poate scăpa de aici după şapte ani.
Şi pentru ce era asta ? Să mă ţină imobilizat ?
Mi-era teamă ! Nu voiam să mă părăseşti.
De-asta era nevoie să mă ţii prizonier ?
Eram speriată.
Voiam să rămâi să mă iubeşti.
- Mă duc singur la navetă. - Nu !
- Anna ! - Nu mi te împotrivi !
Anna, nu !
Trebuie să mă iubeşti acum !
Suntem împreună ! Depindem unul de altul.
Ştiu mai multe despre tine.
Iubeşte-mă !
Anna, încetează !
Am eşuat. Nu mă iubeşti.
S-a terminat.
Anna !
Anna, unde te duci ?
E cineva acolo ?
Da ! Aici înăuntru.
- Alo ! - Înăuntrul cargoului !
Uşa e de cealaltă parte !
Aici ! Uşa e aici !
Voval !
- Credeam că eşti mort. - Mort ?
Da. Aici locuieşte o femeie. Mi-a spus că a fost la navetă şi te-a văzut mort.
Da. E de înţeles.
Când cei din specia noastră sunt răniţi,
rimul metabolismul nostru scade până ne vindecăm.
Starea aceasta poate fi confundată cu moartea.
Înţeleg.
Când nu v-aţi întors la navetă, voiam să vă caut.
Condiţiile de la suprafaţă mi-au îngreunat sarcina.
Ce frig !
Am văzut pe cineva fugind de aici. Era femeia ?
Da.
- De ce a părăsit adăpostul ? - Era supărată.
Crezi că va păţi ceva ?
E o prăpastie periculoasă în apropiere. Se îndrepta spre ea.
- E posibil. - Atunci să ne ducem după ea.
Rămâi aici şi încălzeşte-te. Mă duc eu s-o caut.
Vom merge împreună.
Anna !
Căpitane, creasta se întinde cale de un kilometru în ambele direcţii.
Vom acţiona mai eficient dacă ne separăm.
Anna !
Nu te apropia de mine !
Nu trebuie să faci asta. L-am găsit pe Voval, pilotul navei. Trăieşte.
Ne poate ajuta să scăpăm de aici.
Nu-mi pasă.
O să sar dacă nu-mi promiţi că mă iubeşti.
Nu.
Nu, n-o să promit.
M-ai manipulat, nu-i aşa ?
- Jean-Luc, ce vrei să spui ? - Colierul.
S-a rupt !
L-am văzut pe podeaua cargoului lângă foc. L-am lăsat acolo.
Acum e din nou întreg la gâtul tău. Cum ?
Spune-mi că mă iubeşti.
Trebuie să ştiu.
Unde e Voval ?
Nu a venit cam repede imediat după ce ai plecat ?
Şi a insistat să vin aici să te caut.
Şi te găsesc pe marginea prăpastiei, gata să sari.
Bună sincronizare, nu crezi ?
Jean-Luc.
Tu şi Voval lucraţi împreună.
El e singurul care putea să-ţi dea colierul.
Spune-mi că mă iubeşti sau o să sar !
Dă-i drumul. De ce n-o faci ?
E cale lungă până jos.
Să tot fie 200 de metri.
Vei muri pe loc, dacă asta îţi doreşti.
Dar nu cred că asta vrei.
- Am eşuat. - Eşuat ?
Voval, ce se petrece ?
Numele meu e ambasadorul Voval.
Ambasador ?
Misiunea mea era să studiez relaţiile intime umane.
În special noţiunea de dragoste.
Studiind cultura voastră, n-am înţeles anumite concepte.
Aşa că am trimis trei reprezentanţi să le studieze şi să le experimenteze.
Dar de ce credeaţi că, dacă mă aduceţi aici,
veţi înţelege mai bine dragostea ?
Acum câţiva ani, am descoperit pe planetă epava cargoul terellian.
Nava conţinea jurnale scrise de un singur supravieţuitor, o femeie umană.
Acesta a fost primul nostru contact cu civilizaţia umană.
Femeia a trăit singură aici timp de şapte ani
până ce un alt om s-a prăbuşit pe planetă, un bărbat.
Bărbatul era rănit, ea l-a îngrijit şi s-au îndrăgostit.
În jurnale, ea descris concepte dificil de înţeles pentru noi.
Plăcere, ostilitate, dragoste. Ne erau necunoscute.
Doream să le experimentăm şi noi.
Ambasadorul Loquel a fost trimis să experimenteze plăcerea.
Byleth a fost trimis să experimenteze ostilitatea.
Şi eu am fost trimis să experimentez dragostea.
Am procedat greşit ?
Să spunem că...
... e o abordare prea directă pentru noi.
Dle ambasador, trebui să vă spun că în cultura mea
ceea ce aţi făcut se poate considera un delict.
Delict ?
Vom discuta mai târziu.
Momentan, cred că e timpul să plecăm de pe planetă.
Greşesc dacă presupun că naveta nu e atât de grav avariată precum pare ?
Corect. Putem pleca oricând.
Acum ar fi momentul potrivit.
Arătaţi istovit.
M-am antrenat cu lt. Worf timp de 11 ore de exerciţii de luptă pe holopunte.
11 ore !
Da, am învăţat mult despre conceptul de ostilitate.
A fost îngrozitor.
Consiliere, acestea sunt suplimente bioenzimatice
pe care le consumăm drept mâncare.
Mă tem că nu sunt la fel de delicioase precum ciocolata.
După ultimele zile, mi-ar prinde bine ceva mai uşor.
La revedere, dle ambasador.
- Fascinantă specie ! - Într-adevăr.
Mulţumesc, căpitane. A fost o experienţă utilă.
Şi pentru mine, dle ambasador.
Îmi cer scuze dacă metodele noastre diplomatice v-au jignit.
Dimpotrivă, consider abordarea voastră interesantă.
Noi, oamenii, ducem o viaţă echilibrată.
Nici prea mult, nici prea puţin.
Şi e bine să cunoaştem o civilizaţie
care împinge experienţa spre limitele ei extreme.
- La revedere, căpitane. - Dle ambasador.
Traducerea şi adaptarea Mihai Andronie