Leroy?
Leroy, tu eşti?
E în regulă. Sunt eu... Daniel.
Te simţi bine? Ai nevoie de ajutor?
Jane! Am parcat pe două locuri... haide.
- Dă-mi o secundă. - Ţi-am dat 1200 de secunde.
Am stat afară să te aştept.
- Calmează-te. - Eşti... în toane proaste.
Poate pana a fost un semn rău şi ar trebui să stai acasă azi.
- Măcar ai făcut duş? - Nu.
Aşa arăţi când nu e apă.
- Din nou? - Da, din nou.
- Ţi-am spus să nu-l cumperi. - Când era un apartament, era perfect,
apoi am aflat că devenea un complex, şi apoi totul s-a destrămat.
Ţi-l dau pe o ceaşcă de cafea.
- Hai, ne oprim pe drum. - Ar fi bine să fie managerul.
Credeai c-ai plecat... până acum.
De ce, pentru că te aştept de ieri, Gilbert?
Gil... frate. N-ai răbdare?
- N-a făcut duş. - Nici n-am băut cafea.
Spune-mi, te rog. Când a ajuns Bostonul lumea a treia?
Am şapte chiriaşi de făcut fericiţi. Proprietarii nu sunt o prioritate.
- Poţi să-l vinzi. - Ştii ce? Nu începe iar cu asta.
- Adu-mi apă... te rog. - O să văd ce pot face.
- Asta e tot? - Da, asta e tot.
Se holba cumva la sânii mei?
47% din bărbaţi se uită la sânii unei femei în timpul unei conversaţii.
- De fiecare dată? - E neclar.
Dacă ai plăti la kilogram, aş fi bogat...
De ce ai aduce rahatul înăuntru?
- Să mergem. - Asigură-te că Gilbert
nu-mi umblă prin lenjerie.
- Curată sau murdară? - Dumnezeule, Tommy.
Poţi... nu! Aruncă aia.
Afară.
Traducerea şi adaptarea: Relic şi BlackAmber
RIZZOLI & ISLES Sezonul 4 Episodul 6
Un latte fără grăsime, fără spumă pentru Maura.
Mulţumesc.
- Triplu latte pentru Claire. - Mulţumesc. O zi bună.
Scuză-mă. Am comandat înaintea ei.
- Dublă, fără frişcă pentru Bill. - Mulţumesc.
- Am comandat înaintea lui. - Ai răbdare.
- Spune ea, în timp ce bea latte. - Mă duc să iau nişte Stevia.
O să văd oamenii care au comandat după mine cum îşi ia cafeaua înaintea mea.
Îmi place cum te-ai îmbrăcat. E aşa drăguţ.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Ai văzut Stevia?
Da, chiar aici. Ador chestia asta.
Espresso dublu pentru Reggie.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Avem un apel.
Cât... ai plecat în Costa Rica să iei boabele de cafea?
Cât durează să faci un latte?
Unii oameni sunt aşa morocănoşi. Jane.
- Mulţumesc. - Un latte decofeinizat pentru Jeff.
Mai întâi îngheţ, apoi transpir.
Încălzirea globală mă supără.
Scuză-mă.
Nu te-am auzit. Nu trebuie să fii obraznică.
- Încerc să merg la muncă. - Cineva e prost dispus.
Ar fi mai bine dacă ai împărţi laptele şi zahărul.
- Dumnezeule, îmi pare rău. - Doamne.
- Ce s-a întâmplat? - Dumnezeule.
Dumnezeule, ce... Jane, ce s-a întâmplat?
Prietena ta a aruncat cu cafeaua în mine.
Nu, n-am făcut asta. A fost un accident. Îmi pare rău.
A fost intenţionat.
- Nu, te-ai ciocnit de mine. Sunt... - Eu m-am ciocnit de tine? M-ai ars.
Nu mă mişcam suficient de repede pentru tine.
Îmi pare foarte rău. Te simţi bine? Te-ai ars?
- Nu mă atinge. Nu... mă atinge. - Nu te-am atins deloc, nu...
Sunt doctor. Te pot... ajuta?
Toată lumea să stea departe de mine.
- A fost un accident. - Hai să plecăm.
Ce ticăloasă.
Hai să plecăm de aici.
- Nu am vrut. - Normal că nu.
- Şi nu am luat nicio cafea. - Ia-o pe a mea.
- Şi tu? - E-n regulă. Să mergem.
E o situaţie fluidă în acest cartier de obicei liniştit din Boston.
Ce ştim deocamdată... un bătrân ascuns în...
Exact, Denise. Tocmai am ajuns în locul
unei încăierări tensionate dintre un bătrân şi poliţia din Boston.
- Omuciderile au preluat cazul? - Până vine SWAT.
Credem că tipul a ucis pe cineva înăuntru.
Domnule, vă rog, înapoi.
- Omule... cine e? - La naiba, probabil din noii boboci.
- Ştie ce sexy e? - De ce nu te duci să-i spui?
Detectiv.
Nu vă mai holbaţi la poliţista drăguţă şi faceţi-vă utili.
Am nevoie de oameni în spate. Scuză-mă.
Ai idee cât timp va fi blocată strada?
Poate câteva ore. Îl cunoşti pe tipul din casă?
- Leroy? E nebun. - Cum adică nebun?
Nebun cu teorii conspiraţioniste. Mereu vorbeşte
despre OZN-uri şi spioni ai guvernului...
Cred că mai bine sun la birou.
Ofiţer Hansen? Lasă-mă să te prezint.
Detectivi, ea e ofiţerul Charlotte Hansen.
Charlie. Mă bucur să vă cunosc.
Avem nevoie de oameni în spate.
- Ia-o pe Charlie, arată-i cum merge. - Eu voi fi în faţă.
Da, chiar aici.
Arăţi de parcă deja ai o dimineaţă proastă.
Eu? Nu. Nu am făcut duş,
managerul clădirii s-a uitat la sânii mei,
am vărsat o cafea fierbinte pe o străină.
Mă simt grozav.
- Au spus că e un cadavru în interior? - Tot ce ştim sigur
e ceea ce a spus trăgătorul operatorului de la 911.
- 911. Ce urgenţă aveţi? - Mă privesc, fură de la mine!
Dle, vă rog să vă calmaţi. Am nevoie de adresa dvs.
Nu, nu. Daniel e mort.
E posibil să sufere de delir de persecuţie.
- Cine e Daniel? - Probabil de la salubritate, Daniel Raine.
I-am găsit maşina la capătul străzii.
- Ce ştim despre trăgător? - Leroy Grovner.
Un inginer pensionar de 72 de ani, locuieşte singur, nu are rude.
- Ştim dacă e sub medicaţie? - Nu are încredere în doctori.
Ultima dată când a văzut unul a fost la Urgenţe acum şase luni.
- Criză psihotică? - Coapsă fracturată.
Primii ajunşi la locul faptei au spus că au încercat să vorbească cu el
dar a spus că, dacă vorbeşte, o va face doar cu o poliţistă.
Staţi departe de casa mea!
Nu trageţi!
- Nu trageţi! Vedeţi ce văd şi eu? - Da, fum. Trage cu gloanţe oarbe.
Nu mai trageţi.
- Nu mai trage. Are gloanţe oarbe. - Maura, haide.
E în regulă... uşor.
Dle Grovner. E în regulă.
- Ce vreţi?! - E în regulă.
Vrem doar... să-l ajutăm pe Daniel.
Putem face asta, te rog?
Sunt doctor. Dacă mă laşi să-l văd, poate-l pot ajuta.
Dar e... haos... acolo.
Pot ţine eu asta în locul tău?
- E în regulă. Mulţumesc. - Nu trageţi!
E în regulă. Ştii ce?
Hai să mergem să stăm într-una din maşinile astea.
De ce nu iei asta? Vezi ce face Daniel.
Hai să mergem aici.
- Maura? - Aici jos.
- E mort de câteva ore. - Când revine curentul?
Dacă ne rătăcim aici, nu ne mai găsesc.
Compania nu ştie de ce nu e curent,
aşa că le e greu să repare defecţiunea.
Da, e un gunoier.
Daniel Raine. Lucrează pentru salubritate.
- Ce face aici? - Ore suplimentare?
- Ai destulă lumină? - Destul să văd o rană penetrantă
ce a rezultat în hemoragie subarahnoidală.
Dar modelul e neobişnuit.
Cineva l-a lovit serios. E mult sânge.
Cu ce l-au lovit? O maşină de tuns iarba?
O maşină de cusut? Oală de gătit?
Cred că putem elimina oala.
Orice a fost, a avut o margine foarte ascuţită, zimţată.
Am vorbit cu vecinii. Au spus că Leroy a început să ţipe
despre nave spaţiale şi omuleţi verzi.
Da, chiar după ce a picat curentul. Apoi a început să tragă.
Extratereştrii au aterizat, iar el a luat-o razna.
Poate sunt aici. Se pare că orice altceva e.
- În afara armei crimei. - Hai să începem căutarea.
Un casetofon. Şi un aparat de tuns.
- Mereu mi-am dorit unul. - La următoarea zi de naştere. Îl iau eu.
Korsak, hai să mergem să-l interogăm pe Leroy.
- Frost, Frankie, începeţi căutarea. - De ce eu?
Fie am muncă de strângător, fie licenţe de alcool.
Va trebui să duc cadavrul la morgă.
Lasă-l pe Frankie, apoi pot începe investigaţia.
Detectivi. Mai aveţi nevoie de ceva?
Da. Detectivul Frost tocmai...
- Pleca. - Am nevoie de ajutorul tău.
Ştii ce, detectiv Frost? De ce nu rămâi?
Da, e mult de lucru aici.
E o nebunie. Aproape 49.000 de vizionări deja.
- Devine viral. - Cum îl scoţi?
- Nu vreau ca oamenii să vadă asta. - E amuzant, mamă.
Nu e drăguţ?
- Mă bucur de un filmuleţ cu fiica ta. - L-ai văzut?
De multe ori, cu toţi de la sediu. Hai să-l vedem din nou.
Mă face să râd.
Cineva e prost dispus.
Încerci... încerci... încerci...
Nu te-am atins deloc.
Trebuie să fii foarte mândră.
- E super. - Pleacă.
Va fi celebră, mamă. O să-i trimit linkul.
Nu face asta!
L-ai prins pe gunoier furându-ţi lucrurile şi-l loveşti în cap.
Poate nu ai vrut să-l loveşti aşa tare.
Nu-mi place aici. Vorbesc doar cu doamna drăguţă.
Mă ocup eu.
E în regulă, Leroy. Sunt aici.
De ce nu-mi spui ce s-a întâmplat?
Nu ţie. Tu mi-ai luat arma. Doctoriţa drăguţă.
Sunt dr. Maura Isles. Îmi spui cum te cheamă?
Leroy. Leroy Grovner.
- Bună, dle Grovner. - Să începem cu...
"nimănui nu-i place când cineva îţi fură lucrurile."
Nu văd de ce am afirma ce e evident.
Dar... e numele meu şi tu ai întrebat.
Spune-l.
Sigur te simţi frustrat când îţi sunt luate lucrurile.
La început, am crezut că înnebunesc. Şi nu e aşa.
Lucrurile mele dispăreau în neant.
Dar apoi mi-am dat cine a fost... ei.
- "Ei"? - Îmi dau târcoale, mă spionează.
- Întreabă-l cine. - Cine spionează?
- Ei... fură şi spionează. - Cine sunt "ei"?
- A trebuit să opresc... - Sărmanul, mă întreb dacă ştie.
Următoarea dată când i-am auzit,
Am folosit un dispozitiv electric. I-am lovit serios.
Întreabă-l ce vrea să spună prin "i-a lovit."
- Cum i-ai lovit? - I-am pus la pământ.
Erau supăraţi. Au venit să mă caute pentru că era la mine.
- Ce anume? - În schimb... l-au prins pe Daniel.
Întreabă-l de dispozitiv.
Asta e arma crimei?
Leroy, aşa a murit Daniel? L-ai electrocutat?
Nu... nu l-am ucis. Era prietenul meu!
Îmi dădea lucruri bune... de pe ruta sa..
Mi-a dat o pompă TX-78.
Crezi că Daniel aducea lucruri în subsol, apoi...
- Leroy a devenit confuz şi l-a ucis? - Poate.
Urăsc să speculez. Nu ştim ce făcea Daniel acolo.
- Cu cine vorbeşti? Sunt aici? - Eu...
- Sunt aici. - Nu, Leroy. Nu e nimeni aici.
Nu va merge. Nu-mi puteţi lua lucrurile!
Cum îl pune jos un bătrân de 79 de ani cu fractură de şold pe un tip ca Daniel?
- Adrenalină? Frică? - Sunt doar eu aici.
Are un fund trăsnet, dar nu e arma crimei.
Mă bucur c-a revenit curentul.
- Nu e genul tău. - Ăla e genul meu.
- În visele tale. - E genul tău?
E exact genul meu.
Ştiţi măcar cum arată arma crimei?
O să am mai multe informaţii imediat ce am veşti de la medicul legist,
dar caută tot ce poate fi folosit drept bâtă.
Da, am găsit multe pături electrice şi blendere.
Şi eu. Am un pogo stick, o freză de dentist.
- Şi... ce naiba e asta? - Dumnezeule. E o tigaie de clătite.
Bunica e din Norvegia. Le face tot timpul.
- Sunt mici biluţe de clătite. - Fă-mi cunoştinţă cu bunica ta.
Împachetăm totul sau...
El e junior. Eu sunt la Omucideri...
Să luăm tot ce se afla aproape de cadavru.
Am înţeles.
Domnule, e locul unei crime.
Nu, e în regulă. Locuiesc alături.
Nu e în regulă. Trebuie să vă rog să plecaţi.
V-am adus limonadă. Am crezut că poate vă e sete.
Nu ne e sete. Să mergem.
Ce-ar fi să... o las chiar aici?
Puteţi aduce vasul mai târziu. E casa galbenă cu gard alb.
Nu o puteţi lăsa acolo. Hai, să mergem.
Desigur.
Leroy a împrumutat o grămadă de lucruri
de-a lungul anilor şi nu le-a returnat,
aşa că, dacă daţi de un set de chei
sau de o pereche veche de patine de hochei, le-aş vrea înapoi.
O să fim atenţi.
A fost lovit de cel puţin două ori, şi orice
instrument a folosit, a lăsat un model ciudat în rană.
Leroy avea destule vechituri în casa sa
să ţină craigslist în afaceri pentru următorii 2000 de ani.
Le poţi restrânge?
E interesant.
Hexagoane unite simetric, ca un fagure de miere.
N-ar fi prima dată când cineva a murit în urma loviturii în cap cu un stup.
Nu e un stup.
Pariez pe o periuţă de dinţi electrică.
Sau o maşină de tricotat.
N-am mai văzut niciodată aşa ceva.
O pun pe Susie să se uite să vedem ce găseşte în baza de date.
Sunt particule în rană.
O să le verific.
Sunt Frost şi Frankie. Vreau să le spun ce să caute.
Sortăm prin vechituri. Până acum nu e nimic promiţător.
Arma crimei are aproximativ mărimea unei bâte de baseball.
Da, şi are un stup ataşat la ea.
- Un ce? - Are o margine care arată ca un fagure.
Nu e un robot?
Ştii ce, Frankie?
De ce nu încerci să te porţi ca un adevărat detectiv?
Adică aşa?
La o parte sau o să-mi arunc cafeaua extrem de fierbinte pe tine!
Nu! Te rog, dle ofiţer!
Stai. De unde ştii?
- Nu l-ai văzut? - Ce?
Intră pe youtube.
Acum tastează "reaua detectivă Jane."
Nu te-am atins deloc.
- A fost intenţionat. - Ştii ce? Nu... mă mai atinge.
Nu te-am atins deloc.
- Ce ticăloasă. - Ia-o pe a mea.
Stai. Nu. Nu am spus asta!
Probabil au modificat filmul. E editată de un expert.
Stai, acum şi tu eşti expertă la filmuleţe virale?
Haide, e amuzant.
- A fost intenţionat. - Ştii ce? Nu... mă mai atinge.
Et tu, Brute?
- E oarecum amuzant. - Nu şi dacă eşti în locul meu.
- Bună, scumpo. - Sunt însărcinată.
N-ar trebui să faci sex ca să fii însărcinată?
Pentru Dumnezeu, am dat o petrecere pentru Darlene de la contabilitate.
- Am crezut c-ai nevoie să fii înveselită. - De ce aş avea nevoie?
Pentru că filmuleţul meu e mai popular decât maimuţa care aruncă cu rahat?
- Ai vărsat puţină cafea. - Sau ai aruncat-o.
N-am aruncat-o!
În slow motion aşa pare.
O să las asta în caz că ai nevoie mai târziu de ea.
- Deloc pentru tine! - Mersi, mamă.
Închide ăla sau arunc cu tortul lui Darlene în tine.
Ce ştim despre Leroy?
Leroy spunea adevărul.
El şi Daniel erau prieteni.
Leroy pare inofensiv. Instinctul îmi spune că nu e criminal.
Şi mie.
Dar îl închidem cu o grămadă de ciudaţi.
Hai să-l ducem la o evaluare psihologică,
să stea un timp la spital. Măcar va supravieţui.
- Bună idee. - Dar Frost şi Frankie?
- Au găsit arma crimei? - Nu încă.
Dar au ajuns lucruri în laborator pentru a fi procesate.
De ce nu luăm de acolo boboaca drăguţă ca să se concentreze?
Altă idee bună. Anunţ eu.
Echo 4-0-2. Merg la o L-20.
- Da. - Frankie, uită-te la asta.
- Ce e? - Leroy a făcut o armă EMP.
Cu puls electromagnetic?
Da, e de şcoală veche.
- Merge? - Nu ştiu.
Ar trebui să aflăm.
Echo 4-0-2. Merg la o L-20.
- Unde ţinteşti? - Sigur nu spre case.
- Poate acolo? - Echo 4-0-2. Te vor înapoi...
- Haide. - 10-4. Vin.
Cred că tocmai am stricat sistemele electrice la maşini.
Pot fi scumpe. Hai să ne întoarcem în subsol.
Băieţi?
S-a întâmplat ceva cu radioul de la maşina mea.
Ciudat. Se întâmplă tot timpul.
Credeam c-am făcut eu ceva.
Sună băieţii de la atelier. O să aibă grijă ei.
Mersi.
De ce nu vorbeşti tu cu el, doamnă drăguţă?
Bună, Leroy.
- Sunt lucrurile mele? - Da.
- Ar fi bine să fie toate. - Au fost inventariate,
dar de ce nu verifici?
Vreau să mă duc acasă.
Probabil că ei sunt acolo şi-mi fură lucrurile.
Dle Grovner, ai înţeles că nu vei fi eliberat?
Judecătorul a ordonat să fii evaluat într-un spital.
Da, pentru că ei cred că sunt nebun. Toţi cred că sunt nebun. Nu sunt.
Te cred.
Fac orice ca să dovedesc că nu l-am omorât pe Daniel.
El n-a furat de la mine. A fost altcineva!
Pot să-ţi împrumut carneţelul?
Mulţumesc.
Domnule Grovner, de ce nu-mi descrii
obiectele care lipsesc?
Plăcile mele de circuite,
o colivie veche şi un echipament de hochei.
- Plăci de circuite, antichitate? - Da.
- Colivie. Echipament de hochei. - Da.
Tatăl meu a fost responsabil cu echipamentul unei echipe de hochei.
L-a păstrat pe tot şi mi l-a dat înainte să moară.
Da? Bine. Voi completa un raport
şi voi vedea cum îţi recuperez lucrurile.
- Îmi pare rău. - De ce spui asta?
Credeam că nu eşti o doamnă drăguţă, dar eşti.
Mulţumesc.
Haide, Leroy. Totul va fi bine.
Rizzoli.
- Da, domnule. - În biroul meu.
E prea târziu să-mi iau concediu medical?
- Vrei reprezentant de sindicat? - De ce, am nevoie?
S-ar putea.
Scuză-mă.
- Cineva e prost dispus. - Încerc să ajung la serviciu.
Pleacă... pleacă... de lângă mine. N-n-nu mă atinge.
T-t-ticăloaso.
- A fost un accident. - Da, toată lumea de aici ştie,
dar femeia spune că i-ai provocat arsuri de gradul doi.
- Trebuie să te investigăm. - Poftim? De ce?
Pentru că a făcut reclamaţie pentru brutalitatea poliţiei.
- Nu-i sfârşitul lumii. - Da, ştiu.
M-ar mira să mai ştie cineva din afara secţiei.
A avut 79.000 de accesări, Maura.
Pun pariu cu tine că sunt în mare parte europeni.
Europeni?
Bună, Coop. Bună, Cooper.
Coop, eu sunt. Ce e?
Cooper. Probabil îţi simte anxietatea.
- Anxietatea mea? - Da. Am întârziat la Mahjongg.
- Stai puţin, ce anxietate? - Vino, Cooper.
N-o las să verse nimic pe tine, promit.
- Doamna Billings e europeană? - Ia te uită!
E poliţista aia care aruncă cu cafea în oameni.
Bine, fă paşi.
Arunci şi cu gogoşi în copiii care merg la şcoală?
- Asta-i hărţuire! - Zău? De ce nu vii să mă arestezi?
Nu, nu-l băga în seamă. Vino.
Vreau doar să fac un duş. Asta-i tot.
- Noroc, soro. - Salut. Mi-a reparat Gilbert apa?
- Gil e de treabă. - Tommy, mi-a reparat apa?
Nu cred. A trebuit să repare altceva, dar a făcut asta.
Tommy, cum ai putut să-l laşi să facă asta?!
E o scurgere în clădire, Jane. S-ar putea să fie mucegai negru.
Crezi că trebuie să purtăm măşti?
- Nu văd semne de mucegai. - Şi eu cum să fac duş?
Jane, poţi să stai la mine.
Gil a întrebat de tine. Cred că te place.
- Trăsnet! - Uite, începe.
Dacă aveţi impresia că aţi avut o zi proastă,
bucuraţi-vă că nu sunteţi detectivul Jane Rizzoli care a intrat în bucluc
după ce a vărsat cafea fierbinte pe o necunoscută.
Am stat de vorbă cu fratele ei ca să vedem dacă aflăm şi altceva.
Jane are temperament.
Când eram mai mici nimeni nu se punea cu noi.
Fiindcă Jane îi bătea de le mergeau fulgii.
Ai dat un interviu în apartamentul meu?
- Parcă ziceai că e proprietate. - În apartamentul meu?!
Am zis multe lucruri drăguţe despre tine. Trebuie să le fi scos.
De ce... Ieşi! Ieşi imediat!
- Jane Rizzoli? - Da.
Aţi fost citată.
Nu pot...
- M-a dat în judecată. - La revedere.
Vince, mulţumesc că ai venit.
- Cu plăcere. Ea e aici? - Da.
E sus, face duş.
Procesul ăsta parcă e pe bandă. Mă gândeam eu că e prea rapid.
Pe bandă? Deci e un rahat?
Scuze, sunt supărată.
Ai dreptate. Nu se ştie niciodată ce vor face juraţii.
- Biata Jane. - Să ştii că îmi plăcea mai mult
înainte de presa asta pe computer.
Şi mie. Puteai să ai şi tu o conversaţie.
- Vrei o cafea? - Cu plăcere.
- Să pun puţin whisky irlandez în ea? - Sigur, dar sari peste cafea.
Jumătate de milion de dolari? Atât vrea?
Îţi vine să crezi?
Vince, Jane n-are atâţia bani decât dacă-şi vinde apartamentul.
Nu se va ajunge la asta. Era în timpul serviciului.
- Primăria va acoperi costurile. - Eu tot am s-o ajut.
Eşti o mamă bună.
- N-am ştiut că eşti aici. - Mă doare spatele.
Nivel crescut de cortizon de la stres.
De ce-aş fi eu stresată?
A fost doar o cafea vărsată, j-j-j-javră.
Încetează. A fost o întâmplare singulară.
O întâmplare înregistrată.
- Hai, uită de ea. Respiraţie ujjayi. - Care uji?
O respiraţie adâncă şi purificatoare. Concentrează-te la momentul de faţă.
Încerc, dar tu vibrezi.
E Susie. Particulele găsite în rana victimei
de la cap sunt fibre de polimer întărit.
E de origine animală, vegetală sau minerală?
Minerală. E un amestec de sticlă, carbon şi bazalt.
- Şi la ce se foloseşte? - Aplicaţii de înaltă tehnologie.
E componentă structurală în orice de la zgârie nori până la aeronave.
Armă de înaltă tehnologie...
Mă întreb dacă Leroy a găsit ceva şi l-a târât în subsol.
Eşti un detectiv foarte bun. Şi un om cumsecade...
după ce ţi-ai băut cafeaua.
Da, am lăsat fleacurile să mă supere.
Ni se întâmplă tuturor, Jane.
Respiră adânc şi rămâi în prezent.
Cum de ştie serviciul când încerc să rămân în prezent?
Sunt Rizzoli.
Ce? Când?
Trimite încă doi poliţişti acolo. Mulţumesc.
Ce este?
Cineva a încercat să intre în subsolul lui Leroy.
- Bine, mulţumesc. - Bună dimineaţa.
A fost sergentul de la locul crimei.
Au ţinut reflectoarele aprinse toată noaptea. Totul e bine.
Trebuie să fie ucigaşul, nu crezi? Şi ce e atât de valoros acolo
încât riscă să fie prins?
Bine că poliţiştii de la pază au fost atenţi.
Poate că Daniel s-a dus să caute acelaşi lucru şi de aceea e mort.
Cine a lăsat astea aici?
Nu ştiu, dar se vor sătura repede să te şicaneze.
Sunt încă fierbinţi. Mulţumesc.
Ce drăguţ din partea voastră.
Frost şi Frankie au găsit ceva care ar putea fi arma crimei?
Posibil. Spuneai ceva de înaltă tehnologie? Au găsit ceva.
Tehnicienii îl duc Maurei ca să-l vadă.
E Maura.
Confirmă că e fibră de polimer întărit,
aceleaşi particule găsite în rana de la cap a victimei.
- Pare să fie arma crimei. - Da.
Vrei să fii Claire sau Maura?
Nu contează cât timp nu dai cu cealaltă în mine.
- Bună glumă. - Mulţumesc.
- Ai vreo idee ce este? - Nu sunt sigură.
Pare cam mic pentru a fi arma crimei.
Nu-i arma crimei, dar poate că e făcut din aceleaşi substanţe.
E foarte uşor.
Rigiditate şi rezistenţă la o valoare foarte mică. Din această cauză.
Vedeţi structura în formă de fagure?
Seamănă cu semnele lăsate pe capul lui Daniel.
Ce naiba-i asta?
Orice ar fi, are o combinaţie unică şi foarte complexă de substanţe.
Ai spus aplicaţii de înaltă tehnologie?
Ştiu că sunt şanse mici,
dar dacă am căuta patentul, poate aflăm ce este?
Două zile în subsolul unui colecţionar de vechituri. Sunt deja claustrofobic.
Aproape că am terminat.
Nu-mi vine să cred. B.O. numărul 4?
- Ştii ale cui sunt patinele astea? - Nu se poate. Nu...
- E mărimea potrivită. - Am găsit patinele lui Bobby Orr?
Cred că da.
Aşteaptă.
Ţi-l aminteşti pe vecinul care ne-a adus limonadă?
Da. Şi spunea că i-a împrumut patinele sale lui Leroy.
- Care bărbat aduce limonadă? - Ai dreptate.
Dacă astea sunt patinele lui Bobby Orr, sunt foarte valoroase.
Dacă vecinul fura ceva din subsol când l-a surprins omul cu gunoiul?
Poate că vecinul prietenos e de fapt ucigaşul prietenos din cartier.
Înseamnă că nu căutăm arma crimei în casa potrivită.
El este. Mac Hazlet.
Un antreprenor de succes pe e-bay.
Antichităţi, obiecte de colecţie, suveniruri de hochei.
A început să vândă cu vreo şase luni în urmă.
Leroy şi-a fracturat şoldul acum şase luni.
Frost, vezi dacă găseşti fişa de internare în spital.
Te gândeşti că Mac a descoperit ce are Leroy în subsol
- ...şi început să-i fure lucrurile? - Da.
Mac a fost. E trecut aici.
A auzit strigătul lui Mac şi a sunat la urgenţe.
Ştii ceva? Mac trebuie să se pună cu cineva de vârsta lui.
Ai vândut mănuşa lui Terry O'Reilly, crosa lui Phil Esposito.
Ai anunţat vânzarea unei patine a lui Bobby Orr.
Stânga. Mă întreb unde e cea dreaptă.
Ar fi mult mai valoroasă ca pereche. Eu urmăresc noutăţile.
- Unde găseşti lucrurile astea minunate? - Pe ici, pe colo.
La târguri de vechituri, colecţionari particulari.
Deci nu în subsolul vecinului Leroy?
Am luat câte ceva.
Stăteau acolo şi adunau praful.
Am vrut să le dau oamenilor care le apreciază, aşa ca voi.
Foarte frumos din partea ta, nu-i aşa, dle sergent?
Cu siguranţă! Cât crezi că valorează
arma crimei pentru cineva care colecţionează aşa ceva?
Ce armă a crimei?
Bara de metal cu care l-ai omorât pe gunoier.
N-am omorât pe nimeni!
Colegii noştri îţi percheziţionează casa.
- Nu puteţi face asta! - Judecătorul spune că putem.
Ai putea să uşurezi situaţia. Spune-ne unde-i arma crimei.
- Nu vă spun nimic! - Eşti arestat pentru furt.
Ora 7:59. Ştii ce înseamnă asta?
Un minut înainte de ora 8:00.
- Şi la ce oră începi serviciul? - La 8:00.
Vestea bună este că nu mai e caz de brutalitatea poliţiei.
E o veste bună.
- Care-i vestea rea? - E chestiune civilă.
Deoarece nu erai în timpul serviciului, primăria refuză să te despăgubească.
Doar nu vorbeşti serios! Deci mă voi descurca singură?
Ia te uită... încă 17 cenţi.
Mă întreb dacă F Lee Bailey îţi acceptă acum cazul.
Dacă-i spun să tacă, crezi că o pune pe YouTube?
Nu cred că l-ar reţine ceva. Şi unde-i Maura?
Vreau să ştiu ce-a spus avocatul.
- Ei bine? - Am adus ceai Matcha.
E din Utashinai. Vreţi puţin?
- Maura, ce-a spus? - Priviţi, încă 50 de cenţi.
Rizzoli, treci aici şi serveşte-ţi clienţii.
- Da, domnule Stanley. - Hai, spune-mi ce-a zis.
Costă scump să te apere.
- Am vărsat o cafea! - Ştiu.
E un proces prostesc, dar a privit filmuleţul
şi dacă are cheltuieli medicale sau plăţi compensatorii...
Pentru Dumnezeu! Cât costă să-l angajez?
Vrea 25.000 de dolari în avans.
Maura, am băgat toţi banii mei în cumpărarea apartamentului.
Ştiu.
Aş putea să locuiesc în subsolul lui Leroy.
Lasă-mă să te ajut. O să lichidez nişte fonduri de investiţii.
Nu, nu pot să-ţi iau banii.
- Nu mă atinge! - Nu te uita.
Nu-mi vine să cred că o să-mi pierd căminul pentru asta.
T-t-t-ticăloaso.
Maura, uită-te la bluza ei.
Pot face o inimă artificială,
dar nu pot face un poliester care să stea cum trebuie.
Nu asta. Asta. Acum vezi?
Bluza ei respinge picăturile de cafea.
E posibil să fie făcută din material special anti arsuri.
Ajutor în provocările modei?
Stratul de nanotub de carbon e folosit la fabricarea
-...ţesăturilor anti arsuri. - Deci ea a pus totul la cale.
A avut chiar şi pe cineva să filmeze.
Crezi că a vrut să te dea în judecată? De unde a ştiut că eşti poliţistă?
- Să fiu al naibii! - Ce e? Ce vezi?
Cute şi creste. Cel care a filmat a lăsat o amprentă pe lentilă.
S-o căutăm.
Da!
Am găsit patentul. Ştiu ce este.
E o paletă de rotor de la un avion teleghidat.
- Avion teleghidat? - Da. Fabricat de JFP.
Jarvis Flight Project.
Explică interiorul în formă de fagure.
Iar marginea paletei rotorului se potriveşte cu forma rănii.
Ce să caute o bucată de avion în subsolul lui Leroy?
L-a adus înăuntru după ce l-a doborât cu aparatul de electroşocuri.
Pulsul electromagnetic distruge sistemul electronic al avionului,
probabil provoacă şi o pană de curent.
Bine, dar suntem siguri că asta funcţionează?
- Da, suntem siguri. - Zău? De unde ştii tu?
Păi...
Are vreo legătură cu cele două maşini cu circuitele prăjite de la locul crimei?
Invoc dreptul de a nu răspunde.
Avioanele teleghidate pot fi folosite în spionajul corporatist.
Iar Leroy era convins că e supravegheat, spionat.
Să spioneze casa unui bătrân cu un avion de un milion de dolari?
Poate că spionau cartierul.
Frontload Tech şi-a mutat birourile de cercetare în apropiere.
Da, dar probabil că sunt o mulţime de ziduri de protecţie a informaţiilor.
Ia uite câte case au fost vândute. Cine locuieşte în preajma lui Leroy?
Inginerii de la Fronload Tech. O mulţime.
Asta este. Îţi iei telefonul şi computerul acasă.
Dacă aş vrea să fur, aş trimite un avion deasupra casei tale.
A fost preluat controlul reţelelor.
A intrat în reţelele Wi-Fi şi a descărcat orice informaţie.
- Frost, caută pagina JFP. - O am aici.
Cu ce se mai ocupă JFP?
Oferă servicii de culegere informaţii. Uite cine-i şeful diviziei.
L-am văzut în faţa casei lui Leroy în timpul incidentului.
Jim Blackman, fost puşcaş marin,
specializat în adunarea de informaţii militare.
A zis că e vecin.
Numai că locuieşte la 30 de km distanţă.
Se poate urmări avionul trimis în subsolul lui Leroy?
Da, a avut localizator GPS.
Asta-i o fotografie a lui Jim de la locul crimei.
Mi-a spus că trebuie să ajungă la birou, dar părea mult mai interesat
de ceea ce se petrece în casa lui Leroy.
Spargerea de azi-noapte...
A fost un risc uriaş, dar trebuie să fie ceva în casă care să-l lege de crimă.
Dar ce? Am cercetat totul.
Ce avea Leroy în buzunare când a fost adus aici?
69 de cenţi, bomboane de mentă, un picior de iepure.
Şi un hard-disk miniatural. Poţi să măreşti imaginea?
E greu de văzut, dar sunt destul de sigură că e marcat "JFP".
JFP. Firma producătoare de avioane teleghidate a lui Jim Blackman.
Trebuie să-l găsim pe Jim. Mai întâi mă asigur că Leroy n-a păţit nimic.
Sunt detectivul Rizzoli. Care este situaţia lui Leroy Grovner?
A fost eliberat.
Liber.
Las-o jos, te rog!
Nu ştiu ce vrei.
- Unde e hard-diskul pe care l-ai furat? - Încetează!
- Spune-mi unde este! - Lasă-mă în pace!
- Din cauza ta a murit amicul tău. - Nu trebuia să-l omori pe Daniel.
Iar tu nu trebuia să-mi împuşti avionul şi să-l dezmembrezi.
Unde este? Unde-i hard-diskul pe care l-ai furat?
- E la poliţie. - Eşti un mincinos!
Spune-mi unde e sau te omor.
Jim, s-a terminat. Lasă arma jos.
Nu. Nu mişcaţi, altfel îi zbor capul bătrânului.
- Haideţi să ne calmăm. - Cum spuneam, Jim, s-a terminat.
Nu mă las doborât! Te iau cu mine!
- Cu ce? Cu puşca lui Leroy? - Exact!
Leroy, ai încărcat puşca la fel ca înainte?
- Bineînţeles! - Eşti militar, Jim.
Sigur ştii care-i diferenţa dintre muniţie adevărată şi gloanţe oarbe.
Asta-i pentru Daniel, găgăuţă ce eşti!
Haide, Jim, nu te mai smiorcăi.
Te simţi bine, Leroy?
Toate lucrurile mele... toată viaţa mea.
- S-a dus totul. - Nu s-au dus, Leroy.
Îţi vom recupera lucrurile.
Le vom recupera.
Am aflat a cui e amprenta. Recunoşti numele?
Da. Cu siguranţă.
Mă gândeam la tonuri de deşert cu puţin cactus verde.
Tu ce crezi?
Cred că eşti prea orientală pentru un decor sud-vestic.
- Mai ales într-o clădire istorică. - Jane, pot să-ţi explic.
Explică judecătorului. Ai făcut asta pentru apartamentul meu?
- Ce prostie! - E şi mai prostesc să-ţi laşi
amprentele pe lentila aparatului de filmat. Şi asta e pe YouTube.
A fost ideea lui Gil. Eu eram fericită să stau la parter.
Nu mai spune! "Iubitule, te rog, am putea să ne mutăm la etajul trei?"
"E cel mai drăguţ loc din clădire. Te rog, te rog, te rog!"
- Eu nu vorbesc aşa. - Vedeţi cu ce am de-a face?
Bine, vă dăm celule separate. Sunteţi arestaţi pentru fraudă.
Nu-mi vine să cred că m-am cuplat cu tine!
Tu te-ai cuplat cu mine... Sigur!
Stai puţin, vreau să-ţi arăt ceva.
- Vino încoace. - Ce este?
Dacă sunt şi eu acolo, nu vreau să văd.
- Îmi pare rău. - De ce spui asta?
Am crezut că nu eşti o doamnă drăguţă, dar eşti.
Trăim într-un stat în care acordul părţilor este obligatoriu.
Aş putea să te dau în judecată pentru înregistrare secretă.
Poţi să încerci. Am avocat bun.
- Are 11 accesări, Maura. - Lasă-i puţin timp.
Pentru ce? Ca să-l descopere "europenii"?
Poate că trebuie să-l facem mai incitant, să-i adăugăm muzică.
Da! Putem să adăugăm... "j-j-j-javră!"
A fost bine. O cânt eu.
Ăsta nu-i rap, e scuipat.
- Aşa se face. - Nu, nu.
- Poftim. Ai nişte... - Am...?
Traducerea şi adaptarea: Relic şi BlackAmber