Din episoadele anterioare...
M-a ameninţat că mă omoară.
- Zâmbeşti. - De mulţi ani am pacienţi
a căror viaţă era în pericol. Vă comportaţi de parcă n-ar fi mare lucru.
- Chiar asta ai vrut să spui ? - Nici vorbă !
Ce naiba, nu am de gând să o omor.
Vreau să divorţăm.
Nu am mai dormit de o săptămână. Nu dorm, nu pot să mănânc.
Nu ştiu ce să mai fac.
Eu chiar...
Nu vreau să mă părăseşti.
Am înţeles.
Super.
Foarte bine.
Da. Am înţeles, mersi.
- Am ajuns mai devreme. Sper că nu-i o problemă. - E în regulă.
Poţi să mai aştepţi câteva minute ?
- Desigur. - Mersi.
Traducerea şi adaptarea: Benoniu-Eugen Cociş eu_genus@yahoo.com
O să trag perdelele.
Cum mai eşti, Amy ?
Bine.
Pari cam...
agitată.
Voiam să ajung mai repede. Eu... m-am grăbit puţin.
De ce te-ai grăbit să ajungi aici mai repede ?
Păi, unul din noi mereu întârzie, aşa că...
Nu ştiu.
Jake nu vine.
Nu te îngrijora, suntem împreună. Totul e în regulă.
Cică suntem îndrăgostiţi, ştie că sunt la tine
şi ar vrea să ştie şi el ce discutăm aici.
Trebuie să îţi spun, M-am simţit jignită...
Afară, adineaori.
Ştiu că sunt adultă şi că ai treburi despre care nu vrei să aud sau să văd
dar m-am simţit ca un copil nedreptăţit.
Dar... nu contează. E o prostie. Nu e vina ta, aşa sunt eu.
Nu ştiu ce se întâmplă cu mine, dar m-am simţit puţin frustrată
pentru că deja mă ridicasem şi m-ai oprit brusc.
- Îmi cer scuze, evident... - Mă întreb dacă ai pacienţi
cărora nu le permiţi să intre chiar dacă ajung mai devreme.
şi mă gândesc că poate ai...
Pacienţi mai comozi pentru tine, pacienţi mai interesanţi,
pacienţi mai haioşi, pe care îi simpatizezi mai mult.
Bună dispoziţie în timpul şedinţelor ţi se pare un lucru important ?
Poate.
Să înţeleg că te-ar deranja dacă nu mi-ar face plăcere ?
Nu neapărat.
Hai să o lăsăm baltă.
Spuneai că Jake şi tu...
sunteţi pacienţi dificili.
Cum te-ai descrie pe tine ca pacient ?
Rea de tot.
Glumeam.
N-aş vrea să fie cineva în pielea mea. Doar că...
Nu ştiu.
Ţi-ai dorit vreodată să fii în pielea altcuiva ?
- Poate. - În ce fel ?
Ce fel de pacient ţi-ai dori să fii ?
Poate că tu ar trebui să fii altfel.
Eu ? Cum adică ?
Ştiu şi eu.
Harrison Ford.
Poate că exagerezi puţin, dar...
Şi cum ar reacţiona Dr. Harrison Ford
dacă ai ajunge aici mai devreme ?
Cine spune că aş accepta să fac terapie cu el ?
Sigur nu m-ar pune să aştept afară de parcă aş fi o elevă obraznică.
Te-ai simţit oarecum respinsă ?
Bine. Aşadar...
De ce nu îmi povesteşti ce s-a mai întâmplat cu voi
de când aţi fost aici data trecută.
Totul e în regulă, cum îţi spuneam.
Ai spus că tu şi Jake sunteţi "cică îndrăgostiţi."
Cum adică ?
"Cică îndrăgostiţi"... Aşa am spus, nu ?
Tipic. Totul e în regulă.
Ce ţi se pare aşa tipic ?
Azi, se întâlneşte cu un tip
care ar putea fi interesat de muzica lui.
O spui de parcă nu ai fi sigură de asta.
Şi mi-a spus că că ar fi bine să vin singură,
dacă discuţiile îmi fac bine. Nu-i genul care să mă trimită aici singură, aşa-i ?
Ai făcut din el un nou Jake,
Un Jake mai sensibil.
Sprijinul pe care ni l-ai acordat este cât se poate de evident.
"Arăţi nemaipomenit. Şi machiajul arată bine."
"Lucrezi până târziu ? Nu-i nimic. Spor la treabă."
Deunăzi,
înainte să am o şedinţă, mi-a spus: "Du-te şi fă-i praf !"
Nostim, nu ?
Ce ţi se pare nostim ?
E atât de...
dulce.
Şi nu e de bine ?
Dulcele îngraşă.
Acum două zile îmi spune: "Vrei să facem sex ?"
Dacă vreau să facem sex ? Îţi vine să crezi ?
De parcă mi-ar fi oferit o canapea.
După care mă tot săruta şi dezmierda
cu multă dragoste şi afecţiune. Spunea întruna,
"îţi place ? E bine ?" Devenea obositor.
Până când, s-a suit pe mine,
şi m-am trezit că îl mângâi pe spate de parcă ar fi fost un bebelas,
şi îmi şoptea întruna, "Amy, Amy."
Ce schimbare.
Ce ţi se pare deosebit ?
A fost atât de...
Atât de...
Cum, Amy ?
Sună mai rău decât "O să te omor" ?
Mult mai rău.
Dumnezeule, tandreţea aia.
Ceva nu sună bine.
De ce ?
Ştii ceva ? Sexul cu dulcegării e groaznic.
Avem nevoie de sex sălbatic.
Asta făceam înainte, şi ne-a menţinut împreună.
Chiar şi când ne urăm de moarte făceam sex sălbatic,
poate tocmai pentru că ne urăm de moarte.
Acest gen de sex fin nu e pentru noi.
Ştii, sexul de care aveam parte,
nu puteam să-l descriu prietenelor. Oricum nu m-ar fi crezut,
sau ar fi sunat serviciul social să vină să-l aresteze pe Jake.
Acum parcă i-ar fi făcut o lobotomie sau creierul lui e mort.
Nu că nu ar mai gândi, dar face sex naşpa de tot.
E numai vina ta.
- Vina mea ? - Omul ăsta s-a regăsit pe sine.
Doamne, mai bine să mă caftească din când în când.
Crezi că ar fi mai bine ?
Nu ştiu.
Poate că merit.
Apropos, îţi place lănţişorul meu ?
Mi se pare...
Foarte frumos.
L-am primit cadou.
- De la Jake ? - Marca Bulgări de la Jake ?
E de la Ben. Mai ştii de Ben, şeful meu ?
I-am spus lui Jake că trebuie să să mă întorc la birou diseară
pentru o conferinţă cu nişte clienţi din Bali.
I-am mai spus că Ben e într-o călătorie, dar adevărul e că
Ben vine să mă ia de aici şi nu ne mai întoarcem la birou.
Unde vă duceţi ?
Oriunde ne duce seara.
Şi ce părere ai de asta ?
- Ce, o cină cu şeful ? - Nu o să fie nicio cină.
S-ar putea să fie şi cina, dar asta nu o să fie totul.
De ce nu ar fi totul ?
Vrei ca eu să vă opresc ?
Nu are niciun rost. Oricum vom continua.
Ben şi cu mine suntem inevitabili. Din clipa când mi-a picat cu tronc,
de parcă cineva a reglat pentru noi o bombă cu ceas.
Nimic nu o poate opri, niciun expert în bombe.
Nu poţi să o opreşti, nimeni nu poate.
Şi cine a reglat această bombă ?
Dorinţa pentru sex nebun.
Eram la duş... Apropos, era prima dată
când mă grăbeam să fac duş, după ce făcusem sex cu Jake.
Şi mi-am dat seama că indiferent ce-aş face...
- Tot o să i se pună pata. - Deci îl pedepseşti pe Jake
pentru că nu a făcut sex ca lumea sau din cauza acestei noi...
afecţiuni, a aceastei...
Atenţii din partea lui ?
De ce procedez aşa ? De ce nu mă pot opri ?
- Dar încă nu ai făcut nimic. - Dar trebuie să sosească imediat.
Îţi place acest tip ?
E un imbecil, dar e...
ceea ce îmi trebuie...
Ce îţi trebuie ?
Premiul "Cea mai bună angajată al lunii".
Adică, cea mai mare târfă de la birou.
Aş vrea să revenim la ceva ce am abordat săptămâna trecută.
Îmi spuneai că...
Că ai fost mai plinuţă când erai copilă.
Ţi-a stârnit imaginaţia, nu-i aşa ?
Cred că ar fi bine să discutăm despre asta.
Ştiu că ai zis că nu te-a deranjat,
dar ai amintit ceva despre nişte copii agresivi.
Ei bine, am fost grasă. Nu plinuţă, ci grasă.
Sora mea era cea plinuţă.
Glumeam. Sora mea e splendidă.
Mi-e greu să cred că tu ai fost odată...
o copilă grasă.
Se pare că nu mai ai nimic din ea.
După ce a murit tata, m-am hotărât să nu mai mănânc.
Şi m-am trezit cu vreo 17 kg. mai slabă.
- Cum aşa ? - Nu am mai mâncat.
Mi se părea că e singurul lucru pe care îl puteam controla în casa aia.
Uneori mâncăm un singur biscuite cât era ziua de lungă
simţeam cum stomacul mi se micşoră şi aveam acesta minunată senzaţie
de restricţie severă, şi mă simţeam excelent.
Care-i problema ?
Nu contează.
Nu, continuă, termină-ţi ideea.
Tatăl meu a fost un om minunat. Simpatic, fermecător. L-am iubit mult.
Şi mama ta ?
Mama e moartă.
Ştii bancul cu fermierul care avea două vaci ?
Una îi dădea lapte şi cealaltă nu ?
Nu contează. În fine, tata a murit când eu aveam 13 ani.
Mama mea era că mama vitregă a Cenuşăresei,
şi sora mea că una din alea din poveste.
Odată, când aveam 13 ani...
Părinţii s-au întors de la Milano cu două rochii la fel,
extraordinar de frumoase.
Una roşie pentru Maria, sora mea,
şi una albastră pentru mine.
A mea, desigur, nu mă cuprindea.
Aşa că, mama a rugat-o să facem schimb
pentru că era mai mare decât mine şi rochia ei era puţin mai largă.
Bineînţeles că nu a fost de acord, şi a început să strige în gura mare
că vrea rochia roşie şi că nu e vina ei că eram aşa de grasă.
În cele din urmă, mi-a trântit în fata rochia zicând: "Ia-o, grăsano."
Atunci am început să plâng.
Mama m-a întrebat: "Acum de ce mai plângi ?
"Ar trebui să te bucuri că că ţi se potriveşte rochia ei
"şi că a vrut să faceţi schimb. Ar trebui să îi fii recunoscătoare."
Mai târziu, l-am auzit pe tata certând-o pe mama:
"De ce nu le-ai luat rochii de aceeaşi culoare ?"
Am auzit-o pe mama şoptindu-i: Nu pot să-i cumpăr ceva roşu, e..."
Nu am mai înţeles ce a spus. Parcă spunea: "Arata ca...
"un bostan în ea.", său: "Ar părea o maşină de pompieri în ea.",
său: "Că o minge de plajă.", său...
N-am auzit ce spunea.
Aţi discutat cu tatăl tău
despre ceea ce poate ai auzit ?
Nu, nu s-a ivit ocazia.
Atunci poate ai vorbit cu mama ta despre asta ?
De ce nu ?
Mi-ar fi spus că inventez. Asta zicea oridecâteori
mă plângeam de ceva. Mă poreclea "creatoarea".
Aveam o imaginaţie bogată. Inventăm tot felul de chestii.
Odată, i-am spus mamei că o văzusem pe sora mea sărutându-se
cu grădinarul, în spatele casei.
A devenit atât de agitată, măi să facă un infarct.
Ştii, odată, Maria avea o primă întâlnire cu un tip,
înainte ca el să vină, ea mi-a spus: "Hai să îi facem o farsă."
Mi-a spus să mă duc să-i deschid uşa şi să mă prefac că eu sunt ea.
Ea privea totul din camera de alături,
şi dacă nu i-ar fi plăcut de el, nu ar fi ieşit
iar eu m-aş fi prefăcut bolnavă şi aş fi renunţat la întâlnire.
Când am deschis uşa am văzut că tipul era chiar drăguţ.
Mă gândeam că o să îi placă şi ei.
Aşa că, l-am ţinut de vorbă.
Prefăcându-mă că sunt sora mea, am continuat discuţia.
În cele din urmă, a ieşit din camera ei şi a spus: "Salut, eu sunt Maria."
El a rămas complet confuz, şi eu am fost...
umilită, pe faţă. Mă roşisem. Practic,
şi acum mă mai simt prost când mă gândesc la ziua aia, şi...
I-a spus tipului că m-a pus de şase şi că
totul fusese doar o glumă.
Adevărul e că eu nu am luat-o de glumă. Adică, nici după ce a mai trecut ceva timp.
Atunci mi-am dat seama,
că voia doar să-l vadă răsuflând uşurat că
el venise pentru ea, nu pentru mine, grăsana.
Haios, nu ?
Nu-ţi fă griji, o să mai discutăm de ea mai târziu.
M-am întâlnit apoi cu el la liceu şi l-am scos din minţi.
I-am spus că el nu-şi mai amintea de ea şi că a trebuit să-i readuc aminte.
A zis: "Oricum, i-am dat papucii după două zile."
Eu i-a spus: "Mi-a spus că ţi-a dat papucii pentru că miroseai ca un peşte."
Şi era adevărat ?
Pe bune, te gândeai la sta când erai în pat.
Chiar că da.
Şi acum te mai gândeşti la asta când eşti în pat cu Jake.
De ce, pentru că se comportă prea fin cu tine ?
Vreau să mă asigur că am înţeles bine.
Tatăl tău a murit când aveai 13 ani.
Probabil că asta te-a afectat serios.
Da.
A fost un om minunat. Deosebit şi afectuos.
Afectuos din punct de vedere fizic ?
Venea la noi în camera seara, când dormeam...
şi ne sărută pe ochi.
Atunci eu mă trezeam puţin, simţeam mirosul de aftershave
şi ştiam că e acolo.
Apoi îmi şoptea la ureche că mă iubeşte şi că...
Mă lua de obraji.
Avea mâini foarte mari, ca un lucrător din construcţii.
Era...
Atât de...
Tandru şi iubitor.
Şi acum, când Jake e tandru,
când îşi arata dragostea prin tandreţe, asta te enervează.
Ai spus că este "dezgustător".
Crezi că e din cauză că te simţi speriată ?
Aşa ai învăţat, să nu ai încredere în cei care se exprima prin tandreţe
pentru că par oameni slabi ?
Că te vor abandona, vor murii şi vei rămâne singură ?
Aşa că, pentru a evita asta, îl provoci pe Jake. Îl enervezi.
Îl aduci în starea în care scoate ce-i mai rău din el
şi te tratează cu cruzime.
Trebuie să sosească Ben. Ce să fac ?
Vrei să îţi dau voie să faci sex cu şeful ?
O dată. O singură dată. Spune-mi că nu greşesc prea tare.
S-ar putea să iasă rău.
Dar îi explici tu, în caz că afla. Ai putea să îl faci să înţeleagă ?
Mai exact ce vrei să-i spun ?
Că sunt debusolată !
Că nu mă pot abţine. E ceva ce mă depăşeşte.
- Spune-i că nu ştiu ce fac ! - Să spunem că el te iartă,
crezi că tu te-ai putea ierta ?
Mă iert tot timpul.
Tocmai asta-i problema. Îmi... Îmi închid ochii,
seară înainte de culcare şi mă rog lui Dumnezeu să mă ierte.
Eu îmi iert toate păcatele.
Chiar şi cele de neiertat.
Nu primesc nicio pedeapsă.
Crezi că dacă fac sex cu Reeves voi scăpa nepedepsita ?
Cine să mă pedepsească ?
Tu deja ai început să te pedepseşti.
Chiar crezi că dacă te culci cu Reeves o să devii iar
suficient de agresivă, să îl controlezi pe Jake ?
Cel cu care te cerţi, care te ameninţa ?
Nu ştiu.
Şi acum când îşi exprimă afecţiunea cu multă tandreţe.
- Crezi că îi meriţi dragostea ? - Asta nu e dragoste !
E prea puţin. E o slăbiciune. Ceva insuportabil.
Deci dacă nu te fugăreşte, nu e agitat, dacă nu te leagă
sau nu e gelos pe tine, nu e nimic ?
Cred că ar trebui să priveşti acest aspect, mai cu grijă, Amy.
- Oricum e ca şi făcut. - Dar nu e aşa.
Te mai poţi răzgândi.
Nimic nu se întâmplă fără tine.
Trebuie să merg la baie.
Bună, sunt Jake. Lăsaţi un mesaj.
Salut, Jake, sunt eu.
Nimic important. Mă gândeam
că poate dau de tine. Voiam doar să îţi aud vocea.
Bine, vorbim mai târziu.