Din episoadele anterioare...
Mersi că m-ai primit. Nu aveam cu cine să vorbesc.
Credeam că deja ai programat pe altcineva în locul meu.
Nu.
Chiar mă bucur că ai sunat.
Serios ?
E chiar aşa mare lucru să pierzi un pacient ?
Să te pierd pe tine a fost mare lucru.
Cred că e timpul să afli.
Ce anume ?
Că am sentimente puternice faţă de tine.
Ce tot vorbeşti acolo, că pleci pentru câteva zile ?
O săptămână, de fapt.
Cu el ?
Unde vă duceţi ?
La Roma.
Tati ?
Hei.
Ian e un nesimţit.
Poftim ?
Fiul tău.
Nesimţit.
Fii serioasă, Roşie.
Se întoarce la cămin. Când ? Peste două ore.
Nu vrei cel puţin să afli ce-a făcut ?
Aţi putea să nu vă certaţi, măcar un weekend ?
Chiar nu puteţi ?
Mi-a spălat portabilul.
Aveam nişte haine pe maşina de spălat şi le-a aruncat înăuntru
împreună cu hainele lui jegoase de sport, şi portabilul
îmi era într-unul din buzunare.
- Dumnezeule. - Ştiu.
- Nu pot să cred. - Ştiu.
Fratele tău, chiar spala cu maşina ?
Traducerea şi adaptarea: Benoniu-Eugen Cociş eu_genus@yahoo.com
Să ştii că nu-i nostim deloc.
Nici măcar nu s-a gândit să mi-l plătească.
Eu ce mă fac acum ? Nu pot trăi fără muzică.
Ce ? Cine-i acolo ?
Mă auzi ?
- Stai puţin. - Doar o secundă.
Bine. Ce spuneai ?
EÅŸti fiica mea, oare ? Nimic nu-i mai important Ã®n viaÅ£a ta
decât un mesaj pe telefon care nici măcar nu-i prioritar.
Cred că cei din generaţia mea percep tehnologia
puţin mai altfel decât cei din generaţia ta.
De ce nu citeşti o carte ?
Nu mersi, mai bine mor.
Haide, tata. Scuteşte-mă. E sărbătoare naţională.
Bine.
Cum poate cineva să scrie atât de repede ? Eu...
- Lasă-mă să văd. - Nu, tati, te rog.
Vreau doar să văd.
- Tati, nu. E ceva personal. - Bine, fie, ai dreptate.
Ce înseamnă "mddt" ?
Adică m-d-d-t.
Înseamnă "mor de dorul tău."
Am înţeles.
Şi de cine
ţi-e atât de dor ?
Eu credeam că întreţinem o conversaţie.
Nu prea cred.
Cui îi duci dorul ?
Relaxează-te, tati.
- Un prieten. - Vreun iubit ?
- Doar un simplu prieten. - Bine.
Deci.
Cum îl cheamă ?
Nu are nume.
- Nu are nume ? - Nu.
Nu, e de părere că numele e ca o ancoră ce ne îngreunează sufletul.
- Spune-mi că nu vorbeşti serios. - Glumesc.
Îl cheamă Noah.
Noah.
Ţi-e coleg de şcoală ?
Nu.
Atunci de unde e ?
Din apropiere, nu-i coleg cu mine.
Bine, facem progrese. Şi de unde nu mai e ?
- Are vreo importanţă ? - Haide. Fă-mi pe plac, Roşie, te rog.
L-am cunoscut la centru,
şi să ştii tată, că e un muzician uluitor.
E voluntar şi el, acolo la centru ?
Nu.
S-a văzut acolo cu Shelly de câteva ori.
Şi pentru ce are nevoie de ajutor, pentru talent ?
Bine.
Când avea 16 ani s-a certat cu tatăl lui vitreg.
Şi...
Câţi ani are acum ?
18.
În fine,
a aruncat cu o piatră în geamul maşinii acestui tip.
Şi a pus să fie arestat, ca să îi dea o lecţie.
La tribunal s-a stabilit că trebuie să meargă la un psiholog.
Tati, sincer, Shelly l-a ajutat să îşi revină. E cel mai dulce
şi mai bun tip, în plus
mai scrie şi nişte cântece nemaipomenite.
Înainte nu ştia cum să-şi exteriorizeze sentimentele, dar
acum le transformă în versuri.
18.
Deci, de el e vorba.
A terminat şcoala ?
Lucrează la Kinko, ştii ?
Ştiu că nu-i mare lucru, dar încerc să-i găsesc ceva mai bun.
De fapt, am văzut locurile de muncă din ziarul de astăzi.
Ce-i ?
Întotdeauna te-ai priceput la aşa ceva.
Să-i iei pe alţii sub aripa ta.
- Şi ce-i rău în asta ? - Nimic. Tocmai
asta îmi place la tine.
Uneori, însă,
poţi să ajuţi mai bine...
Dacă stabileşti nişte limite.
Limite ?
Ei bine, s-ar putea mai degrabă să
ducă lipsa unui prieten bun decât...
a unei prietene.
Bine. Am priceput.
Îţi faci griji că mă culc cu el.
Nu, nu-mi fac griji că te culci cu el.
Ar tebui ?
Să îţi faci griji ? E cazul să mă îngrijorez ?
- Nu, nu e cazul. - Bine. E în regulă.
În legătură cu geamul de la maşină. Are cazier ?
Tati, chiar...
Asta a fost demult.
Să nu îmi spui că tu nu ai făcut nicio boacănă când ai fost copil.
Nu, voiam doar să mă asigur că totul e în regulă.
A răspuns în vreun fel pentru geamul pe care l-a spart ?
Bine, ştii ceva ? Trebuie să plec pentru că
Noah jefuieşte o bancă în dimineaţa asta
şi i-am promis că o să conduc eu maşina cu jaful, aşa că pa.
Aşteaptă, Roşie.
Nu, serios, tată, trebuie să plec.
Rosie, aşteaptă.
Te rog, Roşie, uite ce e. Rosie, îmi pare rău.
Voiam doar să aflu cine-i băiatul, atâta tot.
Nu te cred, tata.
Voiai doar amănunte de genul: cine, ce şi unde.
De parcă asta e totul. Mereu procedezi aşa.
Mereu pui întrebări nepotrivite.
Am înţeles. Bine.
Deci, spune-mi:
ce ai vrea să te întreb ?
"E drăguţ cu tine ?"
sau, "aveţi subiecte de discuţie ?"
"Când e cu tine, îţi vezi viaţa mai frumoasă ?"
Speram să te intereseze şi aşa ceva.
Ce, după un interogatoriu ?
Aş vrea să putem discuta despre multe, tată,
dar nu în stilul ăsta.
Adică, să vedem ce urmează ?
Ştiu:
urmează să îmi spui că că nu vrei să fac vreo prostie
- pe care să o regret mai târziu. - Dar,
nu-mi place genul ăsta de discuţie, ştii ? Mă faci să mă simt ca o...
bunicuţa sau mai ştiu eu ce.
Păi, da, aşa eşti tu.
Oare ?
Să presupunem,
doar să presupunem.
Dacă ai ştii că urmează să fac vreo prostie
cu un alt tip
dar nu cu Noah, ştii, cu un oarecare, un ticălos...
... adică, ai încerca să mă opreşti. Aşa-i ?
Da, te-aş ajuta să înţelegi la ce expui, da.
Da.
Ştii, să zicem.
Că aveam de gând
să mă duc
cu el...
Să zicem,
cu avionul la Roma.
Ce ştii despre chestia cu Roma ?
Am sunat-o pe mobil.
Mi-a răspuns,
şi
am auzit vocea unui tip care îi spunea ceva de genul,
"Unde vrei să aşeze tava, drăguţo ?"
Apoi am auzit-o şoptindu-i ceva, după care
vocea i se auzea cu ecou,
parcă ar fi intrat în baie să termine ce are de spus.
Asta a fost tot.
Mi s-a părut atât de bădăran,
când i-a spus "drăguţo".
Un fel de: "să facem o pauză, apoi o luăm de la capăt", nu ?
Adică, tată, încerci să mă opreşti să fac vreo prostie
şi ea se culca cu altul, nu cu tine.
Nu înţeleg de ce.
- De ce face asta ? - Uite ce e, Roşie
Noi...
Încercam să rezolvăm această problemă
- împreună. - Tati, se culca cu altul.
- Numai aşa din senin ? - Rosie, ascultă-mă.
Ne-a trebuit mult timp ca eu şi mama ta să ajuncem la stadiul ăsta.
Nu e vorba aici de ce face, sau ce nu face mama ta.
Stai puţin. Vrei să spui că ce face mama e bine ?
Nu, vreau să spun că e ceva.
Ceva care îmi spune că de fapt alta e problema.
Bine, am înţeles. Orice ar fi, poţi să o rezolvi ?
- Rosie, eu îmi dau silinţa. - Chiar ?
Pentru că în weekendul ăsta
cu Ian acasă, totul pare să fie "perfect.
Totul decurge normal." Ian parcă e legat la ochi.
Ei, ce-ai vrea să-i fac mamei tale, să-i sparg geamurile de la maşină ?
Tată, chestia asta a mers.
Tatăl lui vitreg, de atunci nu s-a mai legat de el.
Păi, este, e...
E cam exagerat, nu crezi ?
Un altul îţi ia soţia la Roma.
Asta nu-i ceva exagerat ?
De ce ne face una ca asta ?
Rosie...
Spune-mi
te rog, că poţi să rezolvi problema, bine ?
Te rog, spune-mi că poţi s-o repari.
Salut.
Nu ştii unde mi-a dispărut perina de pe pat ? Am vrut
să o duc cu mine, dar mama a zis că s-ar putea să ştii tu unde e.
Uneori mai trag un pui de somn pe-aici.
Eşti gata de plecare ?
Da, aproape.
Vrei să mai rămâi vreo 15 minute,
până se întorc mama şi Max ?
Tocmai m-a sunat de la magazinul de articole sportive.
Desigur.
N-am mai văzut pe nimeni atât de entuziasmat să joace pentru cupa.
Ar fi foarte fericit...
dacă te-ai duce să-l vezi cum joacă.
Ar însemna mult pentru el,
să-l aibă pe fratele lui acolo, şi să-l vadă cum joacă,
chiar dacă asta ar însemna să lipseşti o vineri de la şcoală.
Parcă ai fi mama, am dreptate ?
În fine, cum e posibil ? Cuvintele ei să iasă din gura ta.
Parcă ar fi...
Cum se numeşte ?
Ventrilochism.
Ce ce nu jeleşti vreun pacient ?
Credeam că întotdeauna e cineva de jelit.
Situaţia se schimbă, ştii. Unii vin, alţii pleacă.
Am câţiva pacienţi
care au plecat.
Serios ? I-ai vindecat ?
Felicitări.
- Nu ţi se pare ciudat ? - Ce ?
Îţi petreci timpul cu ei,
şi cu prostiile lor, după care pleacă.
De parcă aş pleca de la facultate ?
"La revedere, baftă, mai vii pe la noi" ?
Nu uita că eu te-am încurajat să mergi la facultate.
- Din cauza lui Chloe. - Nu din cauza ei.
E super. Aveai dreptate în privinţa ei.
Nu eram făcuţi unul pentru celălalt.
- Dar nu mi-am dat seama. - Nici măcar nu ţin minte să...
Nici nu ştiu dacă o iubeam.
Poate că da.
- Tu ce crezi ? - Nu ştiu.
Nu ştiu ce să-ţi răspund. Mai vorbeşti cu ea ?
Odată mi-a lăsat un mesaj. I-am lăsat şi eu unul...
Ai pe cineva acum ?
Momentan sunt multe.
Deocamdată nimic serios.
Dacă trec printr-o criză la 20 de ani, înseamnă că nu trăiesc mai mult de 40 ?
Nu e o criză, crede-mă.
Ţi-ai da seama, nu-i aşa ?
De câte fete vorbim aici ?
Haide, tata.
Vreau doar... Aşa, orientativ...
Aproximativ, câte ? Din curiozitate.
Nu ştiu. Să tot fie, vreo...
- Patru sau cinci. - Patru sau cinci.
Te-ai culcat cu cinci fete ?
Vorbim numai de anul ăsta ?
Uite, cinci nu-i mare lucru, bine ?
Henry, colegul meu de cameră, mi-a spus că dacă sunt întrebat,
să rotunjesc cifră.
- Se pare că cinci e un eşec total. - Serios ?
Adevărul e că mă plictisesc.
Trei luni, cu niciuna nu ţine mai mult.
Cu Chloe am fost nouă luni,
dar, adică...
Ultimele două lunu nu se pun pentru că şi eu şi ea am fost plecaţi.
Şi oricum, eu...
O înşelam cu Maggie.
O mai ştii pe Maggie, nu, violonista ?
O înşelai...
O înşelai pe Chloe cu Maggie ?
Ce pot să zic, omule ? Cred că de vină a fost berea.
Ai mai vorbit cu Roşie ?
Despre ce ?
Cred că ar fi bine să ştii...
S-au întâmplat nişte chestii aici...
Între mine şi mama ta.
Mă gândeam că poate...
Ţi-a spus Roşie ceva.
Ce fel de chestii ?
Nu ştiu.
Avem probleme.
Mereu aveţi probleme.
Serios ? Chiar crezi ?
Ce mai e acum ?
A apărut ceva nou...
O chestiune pe care trebuie să o rezolvăm.
Pare ceva serios.
Nu cumva te-ai culcat cu alta, aşa-i ?
Sau mama ?
Are vreo aventură ?
Nu, nu are.
E vorba de mine, de fapt.
Am cunoscut pe cineva...
Dar nu avem niciun fel de relaţie.
O cunosc ?
Nu cred.
E vreo pacientă ?
Nu.
Eşti fericit sau te simţi oribil ? Nu îmi dau seama.
Amândouă.
Ştiu că pare o nebunie, dar o parte din mine
nu ar vrea
să simtă ce simt, iar pe de altă parte...
Eşti îndrăgostit de ea ?
Nu ştiu. Nu sunt sigur.
O să vă despărţiţi ?
Încercam să rezolvăm problema, deocamdată.
Poate e mai bine aşa.
Sunteţi căsătoriţi de mult timp, de dinainte de a mă naşte eu.
E ceva.
Aş spune că ai şi tu dreptul la puţină distracţie.
Nu aşa ţi-am spus şi eu ?
- Când - Când te-ai dus la facultate.
Vis-a-vis de Chloe, am spus:
"Ai 18 ani şi ai dreptul să te distrezi."
- Îţi aduci aminte ? - Şi ce-i cu asta ?
Ţi-am spus. Se pare că ai avut dreptate.
De ce nu ţi cont de propriul sfat ?
Dar aici e vorba de cu totul altceva.
Erai doar un puşti. Eu sunt căsătorit de peste 20 de ani.
E o prostie.
Nu ştii ce vorbeşti.
Scuză-mă. Ce ai vrea să îţi spun ?
"Că eşti un nemernic împuţit ?"
Poate că tu ar trebui să te consideri un nemernic, un împuţit,
prin felul în care gândeşti.
În fine, tata. Mi se pare o prostie.
Când părinţii mei s-au despărţit...
a trecut ceva timp să mă obişnuiesc cu ideea.
- Pe undeva, nu sunt sigur... - Ei bine, eu nu sunt ca tine, tata.
Ce vrei să spun ?
"Te rog nu pleca ?"
"Ce faci cu familia noastră ?"
Sau poate te aştepţi ca eu să te opresc ?
Înţeleg, bine ?
Te înţeleg de ce vrei să fi cu alta.
Îmi dau seama că după 23 de ani de căsnicie ai obosit şi tu.
De atâta cicăleala şi de acele suferinde...
şi tăioase priviri ale ei de fiecare dată când o dezamăgeşti.
La fel face şi cu Roşie, cu mine...
Din cauza tonului pe care îl sesizează în vocea ta
- că a uitat un prosop un pe pat. - Sunt problemele voastre.
Nu mă privesc şi pe mine.
Ţi se pare că cu tine e altfel ?
Nu ai impresia că e mereu dezamăgită de ceva anume ?
Femeia asta suferă de complexul martirului.
Nu ştiu cum ai putea să vindeci aşa ceva.
Martir ?
Femeia asta a renunţat la 15 ani de cariera pentru tine.
Te-a dus la baseball, la ore de chitară.
Mereu a fost alături de tine.
Merită un pic de recunoştinţă pentru sacrificiul făcut, nu crezi ?
Ştiu.
Nu am vrut să...
- În fine. - Să nu mai îmi spui asta.
"În fine." Doamne, urăsc cuvintele astea.
- Denotă atâta detaşare. - Şi ce ai vrea să spun ?
Aş vrea să ai un pic de respect faţă de mama ta.
Îţi cer prea mult ?
O respect, dar e chiar imposibil să mă vezi că sunt de partea ta ?
Dar nu trebuire să fi de partea nimănui, Ian. Nu îţi cer asta.
Poate nu a fost corect din partea mea să...
- E prea mult pentru tine. - Asta înseamnă detaşare, ştii ?
O iei cum îţi convine ţie.
Sunt destul de matur să discutăm, dar prea tânăr ca să înţeleg ?
- Nu mă lua de sus. - Nu am intenţionat aşa ceva.
O problemă de genul ăsta nu se rezolvă cu una, cu două.
Ştiu că aşa crezi. Am vrut doar să avem ocazia...
să vorbim despre ele, ştii ?
Dar nu e vorba de mine aici.
Nu contează ce simt şi de ce simt. E vorba de voi.
Ce-ai de gând să faci ?
Ce vrei ?