LA PARADISUL FEMEILOR Sezonul 2 Episodul 1
Traducerea şi adaptarea BlackAmber Sync DISTEL@subs.ro
Parisul, scumpa mea, este în întregime franţuzesc.
Facem afaceri la o cafea şi un coniac cât e ziua de lungă
şi toţi se întrec să născocească
toalete şi mai îndrăzneţe decât cele purtate ieri.
Am adus mătăsuri din Tanger
şi, cât ai clipi, erau în vitrina de la Bon Marche
ca cele mai îndrăzneţe rochii pe care le-am văzut.
Dar Bon Marche nu este "Paradisul".
Parisul nu este acasă.
Iar tu, dragostea mea, nu eşti aici.
- Cafeaua dv. - Mulţumesc.
Trebuie să mâncaţi ceva. Nu puteţi trăi doar cu cafea.
Mă tem că vă veţi stinge chiar în cafeneaua noastră.
Probabil cafeaua dv este atât de bună încât mă menţine în formă.
Vreau să-ţi promit că va veni timpul când vom fi împreună.
Doar scriind aceste cuvinte ziua devine mai suportabilă.
Să nu uiţi niciodată, iubirea mea,
tot ce fac este pentru ca noi să fim din nou împreună.
Vreau să-ţi simt respiraţia pe faţa mea,
vreau să-ţi simt ochii privindu-mă insistent,
vreau să-mi simt simţurile cu tine.
Chiulangii în faţă. Toate lăzile să fie înăuntru
- ...până să vă gândiţi la ceai. - Sunt multe lăzi, dle Dudley.
- Sunt regalităţi, Sam. - Sigur se vând astea, domnule.
- Sam ! - Eram gata s-o prind.
Mulţumesc, domnule Nathaniel.
Susy...
Muncesc mult ca să umplu timpul pentru a face posibil ce aşteptăm.
Îmi spun că voi fi despărţit de tine doar astăzi,
doar atât pot să suport, iubirea mea.
- Denise. - Mulţumesc.
Fetelor, fetelor...
încercăm să vitalizăm comenzile magazinului sau ne mulţumim
să ne consumăm energia cu flecăreli cât e ziua de lungă ?
Registrul nostru de comenzi era plin ! Priviţi-l acum !
Ei bine...
Noi ne dăm silinţa.
Acum mai mult ca niciodată trebuie să ne străduim ca să supravieţuim.
Mi se pare mie sau vorbeşte în rime ?
Ce face Moray ?
S-a întors la Paris. Dar îi e dor de... noi toţi.
- Îi lipseşte Paradisul. - Şi Paradisul îi simte lipsa.
Foarte impresionant, dle Dudley.
Garnisită cu broderie de Chantilly, mărgele de gagat,
căptuşită cu mătase roşie.
Aşa cum e cea purtată de prinţesa Alexandra.
Avem 200 de bucăţi.
Nu-i mult, domnule Dudley ?
Trebuie să le vindem. Dacă nu readucem gloria Paradisului,
lordul Glendenning îl va vinde fraţilor Fenton.
- Nu mai avem timp. - Dacă eraţi în căutarea unui model,
domnule Dudley, aş fi dispusă să port una şi nimic altceva.
Poate să-mi pun cei mai buni chiloţi, din modestie.
Trebuie să atragem clienţi, Myrtle, nu să-i speriem.
Găluştele sunt gata.
Am dat anunţuri mari în ziare
pentru sosirea de mâine a pelerinei regale.
Să avem grijă să profităm de şansă, s-ar putea să fie ultima.
Trebuie să expunem pelerine chiar lângă intrare.
Splendidă idee, dle Dudley,
dar pelerinele doamnelor n-ar trebui să fie în raionul pentru doamne ?
Punem câteva lângă uşă şi cu restul presărăm drumul până la raion.
Da, avem 200 de bucăţi. Le lăsăm să zburde prin tot magazinul.
Poate că la capătul acestei cascade de pelerine
o punem pe Alteţa Sa Regală
să preia comenzile. Aud că e disponibilă.
- Sper că o tratezi cu seriozitate. - Eu, domnule ?
Vă asigur că asta nu-i o poznă.
Ce se aude ?
Nu se poate ! Repede !
Pelerinele ! Repede ! Toate pelerinele !
Adu un prosop ! Ia pelerinele !
Ia pelerinele de aici !
Nu ! Nu !
Asta este.
Am pierdut, nu mai încape îndoială.
Poate încercăm să le curăţăm, unele dintre ele sunt...
Poate că cele de jos nu sunt atât de stricate...
Las-o baltă.
Se pare că orice încerc sfârşeşte prost.
Nu se poate să nu te gândeşti că locul ăsta e blestemat.
Susy, nu spune asta. Superstiţia n-o să ne ajute.
N-a fost un accident.
- Crezi că a tăiat-o cineva ? - Are dreptate.
De ce se sparge tocmai ţeava asta, chiar de lângă cutii ?
Prefer să cred în vrăjitorie decât să-mi închipui că cineva
care lucrează aici ar face aşa o grozăvie.
Da, se vede acolo.
Mulţumesc, Arthur.
- Domnule. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
Denise ! Se întoarce Moray !
Nu înţeleg !
- A fost chemat. Nici eu nu înţeleg. - Cine l-a chemat ?
O telegramă de la reprezentantul lordului Glendenning.
Moray vine încoace.
Poftim ! Vezi ?
Ceea ce e pe farfuria dlui Nathaniel numesc eu porţie.
Ceea ce e pe a mea... îmi provoacă foame doar dacă mă uit.
Dl Nathaniel are responsabilităţi. Trebuie să se fortifice.
Întotdeauna i-ai favorizat pe bărbaţii chipeşi.
Favorizează şefii.
S-ar putea să lupţi ca să-ţi păstrezi drăguţul, Susy.
Nu voi lupta cu Myrtle cât timp există cremă de ouă pe plită.
Denise, ai vorbit cu dl Dudley despre postul meu din faţă ?
N-am apucat.
Pot să arunc înjurături, ce naiba, jur.
Dl Dudley mi-a spus că se întoarce Moray.
Ăsta-i un motiv ca o femeie să-şi spele chiloţii.
Myrtle, chiar e necesar ca fiecare propoziţie a ta să fie vulgaritate ?
Ăsta-i regatul meu, dră Audrey, iar eu sunt regina lui.
- Îl aduc ca să conducă magazinul ? - Da, cred că da.
Atunci, toate bune şi frumoase. Când ne-a dezamăgit Moray ?
Doar atunci când a pierdut totul. Scuze, Denise.
- Ce părere ai, Denise ? - Sunt încântată, bineînţeles.
Scandalul o să merite văzut. Ce tărăboi o să fie. Scuze, Denise.
Dar aş spune ceva. Dl Moray va lupta să recupereze magazinul.
E doar un bărbat, iar eu m-am lecuit de bărbaţi.
Lecuită de bărbaţi ? O femeie se lecuieşte mai degrabă de viaţă.
Sunt creaturi minunate. Chiar şi patrupezii.
Nicicând un bărbat n-a avut nevoie mai mare de o pălărie.
Domnule Dudley.
- Domnişoară Glendenning. - Acum sunt doamna Weston, Dudley.
Sunt foarte încântată să fiu aici şi să fiu întâmpinată de tine.
Pot să vă întreb, doamnă, ce-i cu doliul ?
- Tatăl meu s-a prăpădit. - Condoleanţele mele, doamnă.
Delicateţea ta este foarte apreciată, Dudley.
Ţi-l prezint pe soţul meu. Domnul Tom Weston.
Tom, el este Dudley.
S-a ocupat de treburile noastre.
Domnule Weston.
În fiecare zi înconjurat de femei.
Nu ştiu dacă să te invidiez sau să te compătimesc.
Ia te uită !
O să-mi placă să explorez.
Eşti drăguţă să mă însoţeşti ?
Suntem fericiţi să vă facem pe plac.
Flora, draga mea, vreau să-i cunoşti pe noii tăi prieteni.
Flora este fiica dlui Weston.
Acum este fiica noastră.
Draga mea, aruncă o privire comorilor pe care le are magazinul
cât timp vorbesc cu dl Dudley.
Poate dai o tură cu una dintre fete.
Denise.
Aş fi...
Da, desigur, doamnă.
Domnişoară Flora ?
Domnule, vă rog să mă urmaţi.
Doamnă Weston...
Unde vreţi să mergem întâi, domnule ? La îmbrăcăminte pentru bărbaţi,
îmbrăcăminte pentru femei, la ornamente ?
De ce nu începem de la subsol ?
Cât de plăcut este să fiu din nou în camera asta.
Toţi ne-am bucurat de vremuri minunate aici.
Nici nu-ţi pot spune cât mă ajută să-mi calmez durerea.
Doamnă, mă simt obligat să vă spun că i-am scris tatălui dv.
Da, ştiu.
Agentul lordului Glendenning m-a informat că se întoarce Moray.
- Nu este adevărat. - Vă asigur că am telegrama.
N-a fost la cererea tatălui meu. A fost a mea.
Odată cu trecerea tatălui meu în nefiinţă,
am preluat responsabilitatea pentru averea familie.
- Eu şi soţul meu, desigur. - Fireşte.
Atunci n-aveţi intenţia să vindeţi, doamnă ?
Loialitatea şi devoţiunea ta, Dudley,
în timpul celor mai dificile momente, au fost...
Toate astea sunt de aşteptat de la un om atât de apreciat.
Ştiu că întâmplările de anul trecut vor provoca destulă consternare,
dar va trece.
Nu este o ofensă gravă ca o femeie să-şi abandoneze planurile de nuntă.
Tatăl meu intenţiona să vândă.
Eu sunt, să spunem...
mai receptivă faţă de această chestiune.
Povesteşte-mi despre Denise.
Ce vreţi să ştiţi despre ea, domnule ?
Felul în care o privea pe soţia mea
acum câteva clipe. Era înspăimântată.
Soţia dv este Katherine Glendenning. Tuturor ne este frică de ea.
De ce crezi că ţi-am cerut să mă însoţeşti, Clara ?
Pentru pomeţii mei frumoşi ?
În afară de oasele tale graţioase.
Tu nu eşti înfricoşată de soţia mea.
Toţi ceilalţi se uitau la Katherine,
ochii tăi erau fixaţi pe Denise.
Ce spirit de observaţie aveţi, domnule.
Dacă-mi daţi voie să întreb,
toţi ne punem întrebarea dacă Paradisul va fi vândut,
de ce a fost rechemat dl Moray ?
Da, vindem.
Lucrul acesta este cert.
Credeam că atunci când o să te văd o să fie la fel cum era, dar nu este.
Sigur că nu. E mult mai bine !
Îmi ziceam c-o să te ţin în braţe şi-o să te sărut şi va fi de ajuns.
Când te privesc, când îţi simt ochii aţintiţi către mine...
Denise, te măriţi cu mine ?
Mărită-te cu mine chiar acum !
John...
Katherine a aranjat ca tu să te întorci.
Răspunde-mi la întrebare.
De ce ar fi vrut să te aducă înapoi ?
Acum e căsătorită.
Atunci ăsta este motivul ei.
Katherine şi-a găsit fericirea.
Noi nu mai avem importanţă pentru ea.
Nu crezi asta cum n-o cred nici eu.
Ştiu că nimic nu e niciodată aşa cum pare la Katherine,
dar orice ar face, înseamnă că mă pot întoarce la Paradis.
Părea... nu ştiu, calmă.
Vreau să spun binevoitoare. M-a speriat.
Mi-e teamă că te va îndepărta iar.
Nu va mai interveni niciodată între noi.
Îţi promit, Denise. M-am rugat pentru asta.
Să fiu aici cu tine.
Dacă vrea să lucrez în magazinul ei ca manager, voi zâmbi şi o voi face.
Dar în fiecare zi voi face planuri ca să recuperez ce-i al meu,
ce am construit o viaţă întreagă, ceea ce mi-a fost furat.
N-ai răspuns la întrebarea mea.
Îţi mulţumesc, dragule, pentru că ai venit să stai în această casă.
Înseamnă atât de mult pentru mine.
Florei îi va plăcea nespus aici, sunt sigură.
La fel cum mi-a plăcut şi mie când eram o copilă.
De ce ai aşteptat
până în ziua nunţii ca să anulezi căsătoria cu Moray ?
A fost ceva atât de crud.
Dar nu regret ceea ce am făcut.
N-aş fi aici cu tine dacă nu mi-ar fi venit mintea la cap.
N-ai răspuns la întrebarea mea.
De ce te-ai retras chiar în ziua nunţii ?
Tatăl meu m-a avertizat de multe ori că mă port prosteşte.
Am continuat să nu recunosc.
Doar atunci când mă aştepta o viaţă cu un om pe care nu-l iubeam
am înţeles nesăbuinţa celor ce eram pe cale să fac.
Nu eşti obosită după o asemenea zi ?
Mă simt bine să fiu aici cu tine.
Dar eşti obosită.
Ar trebui să te duci în pat.
Poate că sunt puţin obosită.
De ce nu mi-ai spus că l-ai chemat pe Moray ?
Nu ţi-am spus ?
Îmi pare rău.
Totul s-a întâmplat atât de repede.
Cerule !
Poate că durerea m-a afectat mai mult decât aş vrea să recunosc.
Dar dacă magazinul o să fie vândut...
de ce ai vrut ca el să se întoarcă ?
Ştiu de ce ai venit.
Vrei să devii partenerul meu, s-o iei de la capăt.
"Lovett şi Moray". De observat ordinea numelor.
Nu, nu de aceea m-am întors, Edmund.
Trebuie să recunoşti că există o anumită expresivitate.
Tu, omuleţul, luptând cu gigantul de acolo.
Mi-ai lipsit, Edmund.
Dacă n-ai unde să stai, poţi să-ţi petreci noaptea aici.
Nu credeam să mă aud vreodată spunând cuvintele astea.
Trebuie să mă întorc.
Moray ?!
N-am ştiut, nimeni n-a ştiut.
Dl Dudley tocmai spunea că a primit o telegramă.
S-ar părea că vor să ne dejoace planurile.
L-au adus înapoi ca să ne intimideze.
Vreau să acţionezi din nou pentru mine, Nathaniel.
Domnule Fenton, mi-aţi promis că s-a terminat,
că am terminat-o cu înşelăciunea asta.
Crezi că am muncit şi am plănuit tot anul
ca să-i las să mă păcălească acum ?
Nu. Moray va prospera doar dacă îi permitem.
Îl cunosc. Va încerca o intrigă extravagantă.
O vom întoarce împotriva lui şi-l vom lăsa să-şi conceapă propria ruină.
Susy.
Ce faci ?
Dacă eşti prins aici, ne concediază pe amândoi.
Mergem duminică la plimbare ?
Ai venit aici doar ca să mă întrebi asta ?
Am vrut să te văd.
Am vrut să...
Nu ştiu. N-am putut să dorm. Voiam să-ţi spun...
Da ? Ce anume ? Ce să-mi spui ?
În fiecare zi aştept să vină duminica,
să fim doar noi doi întreaga zi. Doar noi.
Ce ai vrut să-mi spui ?
Îmi pare rău.
Nu trebuia să vin aici.
Ne vedem dimineaţă.
Cred că mi-a spus că mă iubeşte, dar nu sunt sigură.
Ca întotdeauna, eşti primul la muncă, Dudley.
Tot nu-i suficient de devreme ca să ajung înaintea ta, Moray.
Mi-au lipsit zeflemelile tale.
Nu-ţi face griji, le-am păstrat pentru tine.
Asta este şansa noastră, Dudley.
- Pentru asta am muncit noi. - Am crezut că te-am dezamăgit.
Nu m-am îndoit niciodată de tine. Începem astăzi.
Dudley, primul lucru, aş vrea să vorbesc angajaţilor.
Îi voi aduna înainte de deschiderea magazinului.
Katherine e proprietara Paradisului, dar a mea nu va fi niciodată.
Nu ştiu cât timp ne va lua, dar va fi al nostru încă o dată.
Începând de azi vom închide magazinul. Sam, pune un anunţ.
Toţi am zis că o să puneţi lucrurile în mişcare.
Închide uşile, asta-i cea mai bună reclamă de care am auzit !
Sam, am o sarcină potrivită pentru talentele tale.
Să prezint costume elegante ? Să farmec fiicele bogătaşilor ?
- Să bârfeşti. - Te cunoaştem mai bine decât crezi.
- De când sunt cunoscut ca bârfitor ? - Te-am auzit azi în curte
spunând că s-a întors dl Moray şi se va dezlănţui iadul.
Se va duce vorba în tot oraşul că m-am întors.
Vreau să adaugi ceva. Să împodobeşti povestea.
Nu cred că ştiu cum s-o împodobesc.
Cât timp ţinem închis, curiozitatea va creşte.
Eu voi sta în umbră până deschidem,
dar atunci să fim pregătiţi să vindem oricui intră aici să privească.
Încă ceva. Astăzi primim marfă.
- Hai să umplem magazinul. - Ce marfă, dle Moray ?
De care n-ai văzut niciodată, Arthur.
Cred că se referă la pantaloni curaţi, Arthur !
Scuzaţi, domnule Weston, doamnă Weston, avem închis.
Instrucţiunile domnului Moray.
Dar fireşte că pentru dv este deschis.
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
Cred că închiderea magazinului şi obligarea clienţilor să aştepte
este o idee foarte inteligentă.
Nu mă necăji, Denise.
Dacă am fi singuri aici noaptea, aş îngenunchea
şi te-aş cere ca un gentleman, dar sunt prea nerăbdător.
Nu este cea mai romantică situaţie.
Atunci dă-mi voie s-o fac.
Nu voi mai pleca niciodată de lângă tine.
Voi mătura străzile dacă asta înseamnă că pot sta aici cu tine.
Vreau ca fiecare persoană din acest oraş să ştie
că John Moray este cel mai fericit bărbat care a trăit vreodată.
Dacă accepţi să te măriţi cu mine,
îţi promit atâta dragoste câtă poate suporta o soţie.
Vrei ?
Scuzaţi-mă, n-am vrut să vă întrerup.
Nu-i nimic, Clara.
- Ce voiai ? - Poate aştepta.
Te rog. Ce voiai să spui ?
A sosit domnul Weston şi a găsit magazinul închis.
Nu-i deloc bucuros.
Mulţumesc, Clara.
Domnule Moray, domnul Weston.
Domnule Weston ! Mă bucur că aţi trecut pe la noi.
- Magazinul este închis. - Într-adevăr.
Intenţia mea este să creez senzaţie, să deschid cu surle...
Puteai să discuţi cu noi o mişcare atât de radicală.
Căci Paradisul fiind gol,
ar putea părea că întreaga afacere se zbate chiar când ne-am întors.
Atunci permiteţi-mi să-mi cer scuze, domnule.
Pur şi simplu doresc să acţionez în mod hotărât.
Angajaţii mei sunt obişnuiţi să mă vadă conducând afacerea aşa
şi ideea este, în parte, să le menţin încrederea.
Experienţa dlui Moray, mai ales din ultimul an,
este extrem de necesară, domnule Weston.
În călătoriile mele am adunat tot felul de obiecte exotice.
Cele mai încântătoare stofe, ornamente...
- Cât de amuzant. - Sper că va fi mai mult decât atât.
Ce ştiu eu despre conducerea unui mare magazin ?
Toată viaţa am fost soldat.
Nu ştiu nimic despre...
galanterie de damă.
Soţia mea a venit să cumpere rochii.
Trebuie să-mi prezint condoleanţele pentru pierderea suferită.
Lasă femeia cu fleacurile ei.
Trebuie să te ocupi de afaceri, Moray.
Şi eu la fel.
Aceasta este cea mai bună parte a magazinului.
Vai, domnişoară Glen...
Doamnă Weston, suntem norocoşi să vedem că o duceţi atât de bine,
că v-aţi întors la noi după călătoriile pe care le-aţi făcut.
Eu şi Flora am decis că ne-ar plăcea să ne asortăm rochiile.
- Cereţi să ni se ia măsurile ? - Desigur.
Este o onoare să vă servim şi ne încântă să vă vedem.
Felicitări cu ocazia căsătoriei ! O adevărată binecuvântare.
Pentru oricine, pentru noi toţi, să găsească o aşa binecuvântare.
- Să fie atât de binecuvântat... - Poate una dintre fete ?
Clara.
Nu vreau să dau dovadă de favoritism, dar Denise m-a servit bine mereu.
Desigur.
Denise ?
L-ai văzut ? Nimic pe lumea asta nu se compară cu domnul Moray.
Trebuie doar să-l priveşti şi ştii că totul va fi bine.
Ce este, Nathaniel ?
Avem de lucru, iar băieţii nu sunt de găsit. Asta-i tot.
Am vrut să-i fac impresie bună domnului Moray.
Vei reuşi. Sigur că vei reuşi.
Dl Dudley spune mereu că eşti cel mai bun magaziner care a existat.
Dacă dl Moray n-o vede, atunci îi voi spune chiar eu.
- Flora e fermecată de tine, Denise. - E o dulceaţă, doamnă.
Nu ştii niciodată ce îţi rezervă soarta.
Cum puteam să-mi imaginez acum un an că voi fi acum aici,
cu un copil de zece ani pe care să-l îngrijesc şi să-l iubesc ?
Va dori să viziteze magazinul în mod regulat, sunt sigură.
Vei avea grijă de ea ?
Cum doriţi, doamnă.
Denise, trebuie să-mi prezint scuzele faţă de tine.
Nu eram în apele mele când am discutat ultima oară.
Circumstanţele... a existat o încurcătură serioasă.
Doar atunci când am recunoscut faţă de mine însămi
că nu mă pot căsători cu Moray, că nu-l iubeam,
mi-am dat seama că nu-ţi doresc răul.
Înţelegi ?
- Da, doamnă. - A fost o idee ridicolă
să cred că mă pot căsători cu un comerciant.
Să mă lupt cu o vânzătoare.
Mă bucur atât de mult să văd că eşti încă aici cu noi.
Mama ?
Da, Flora, draga mea ?
- E destulă marfă să umple magazinul. - Exact asta o să facem, Sam.
Şi există o poveste pentru fiecare comoară.
Vom înteţi fervoarea. Moray s-a întors...
Cum va da el ochii cu lumea după un asemenea scandal ?
Vor veni să privească, dar vor rămâne să cumpere.
Preţul a fost stabilit cu agentul lordului Glendenning.
Dar aceasta a fost valoarea când magazinul era în declin.
Eu propun vinderea Paradisului reînsufleţit.
De asta l-aţi adus înapoi pe Moray ?
Să scoateţi o ofertă mai bună de la mine ?
Doar un papă-lapte
n-ar căuta să scoată un preţ corect pentru bunurile lui.
Un om de afaceri de talia dv apreciază asta, dle Fenton.
Într-adevăr. Şi Moray ştie că vă veţi debarasa de el
după ce v-a îndeplinit scopul ?
Moray este preocuparea mea.
Angajatul meu.
Şi dacă nu merge aşa cum aţi plănuit, domnule ?
V-aţi gândit că norocul nu s-ar putea întoarce ?
Să presupunem că întoarcerea lui Moray aduce dezastru.
Asta se va reflecta în estimarea dv ?
Nu văd niciun motiv pentru a ne imagina un asemenea rezultat.
Omul este trufaş.
Are reputaţia că are încredere excesivă în sine.
Credeţi că m-aţi pus la zid. Accept.
Dar dacă Moray vă înşală aşteptările,
veţi înţelege dacă vă întorc favoarea.
Nu aveţi alţi cumpărători.
Îmi vindeţi astăzi şi voi onora preţul cu care am căzut de acord.
Dar dacă pariaţi pe Moray,
riscaţi să diminuaţi valoarea Paradisului.
- Katherine. - Moray.
E mai bine să stăm de vorbă aici.
Da, desigur, înţeleg.
Mi-a părut rău să aud despre tatăl tău.
I-a fost dor de casă.
Cred că asta a făcut ravagii asupra lui.
Te rog, ia loc.
Katherine, sunt recunoscător fiindcă mi-ai permis să mă întorc...
Ai fost adus înapoi pentru a reda succesul unui bun al familiei mele.
Da, dar am vrut să spun
că nu doresc să treacă acest moment fără a recunoaşte cât de greu...
Zău, Moray, galanteria ar fi un acces nedorit de sentimentalism
acolo unde nu este nevoie.
N-aş vrea ca lucrurile să stea altfel decât sunt.
- Atunci mă bucur... - A fost foarte îndrăzneţ să închizi.
Sper că va fi în beneficiul nostru.
Am marfă, tot felul de tentaţii exotice din import,
şi vreau să fac clienţii să aştepte să le vadă, le hrănesc curiozitatea.
Nu-i singurul lucru în privinţa căruia vrei să fie curioşi.
De asemenea, vrei să speculezi pe seama notorietăţii tale.
Atunci dă-mi voie să mă scuz.
Se pare că nu reuşesc să mă scutur
de acea parte din mine care nu este decât un vânzător vulgar.
Închiderea magazinului l-a făcut pe soţul meu să se îndoiască de tine.
Vânzările trebuie să-i demonstreze că Paradisul
şi tu sunteţi un succes orbitor.
Domnişoară Flora.
Putem merge din nou la Paradis, mama ? Mi-a plăcut atât de mult.
Mă bucur să aud că eşti fermecată de magazin, Flora.
Şi Denise. Putem s-o revedem ?
Eşti convins că importurile tale exotice vor reda
- ...Paradisului fosta glorie ? - Da.
Este obligatoriu. Dacă eşuezi, Tom va insista să vindem.
Nici tu, nici eu nu ne dorim o asemenea consecinţă.
Domnule Nathaniel, am păstrat o bucată de bacon pentru dumneata.
Dacă nu cumva preferi plăcinta.
Ceea ce-mi place mai mult la el este bărbăţia.
Un bărbat trebuie să fie bărbat.
A spus cumva că mai e bacon când acum o clipă nu mai era deloc ?
- Dar nu pentru cei ca Sam, oricum. - Nu, e bunătatea lui.
Iau plăcinta, Myrle. Dă-i baconul lui Sam.
- Nu, nu, nu, iau plăcinta. - Nu, mai mult îmi place graţia lui.
Dacă iau baconul, simt că mănânc resturile cuiva.
Iau eu baconul ! Există ceva mai bun decât baconul, anume mai mult bacon.
Dacă lucram în faţă, o vedeam cu ochii mei
pe lady Katherine Glendenning în doliu
şi măritată, neruşinată ca în ziua în care s-a născut în fundul gol.
Aici n-am parte decât de bârfe.
Dacă aş fi sus, aş vedea acţiunea.
E cumva de mirare că eşti ţinută ascunsă, Myrtle ?
Cu asemenea caracter brut şi obscenitate
îţi poţi face prieteni într-o fermă.
Într-un magazin mare se cere un grad de omenie.
Poate că ai dreptate, dră Audrey.
M-am distrat pe vremuri sub lună cu un crescător de vite.
Dar eu zic una şi bună. Nu sunt atât de uscată şi de scorţoasă
încât să mă rup în două şi dacă mă atinge un bărbat.
Doamnă...
Trebuie să-mi ceară scuze, altfel nu mai mănânc acolo.
Mă aştept să se scuze.
Myrtle cere iertare de cel puţin zece ori pe zi.
Femeia mă înfurie.
Este exemplul perfect de indecenţă şi...
Eu îmi iubesc munca.
Înfrunt aceeaşi greutate pe care am înfruntat-o la 18 ani.
Dacă mă căsătoresc, îmi voi pierde poziţia. Nu le pot avea pe amândouă.
Şi nu mă pot hotărî.
- Încă un joc ? - E târziu.
Trebuie să te întorci.
Edmund, nu mă sparg dacă mă atingi.
Edmund...
te căsătoreşti cu mine ?
Da !
Asta-i una...
Ştiu întotdeauna când te doare.
Dacă îmi spui când te arde, te voi alina.
Ca în prima noapte.
- Asta vrei, dragul meu ? - Da.
Da, asta vreau.
Susy, vino şi uită-te.
Cine-i bărbatul cu care vorbeşte Nathaniel ?
Nu-i nimeni acolo.
Erau acolo.
Nathaniel şi un alt bărbat.
Păreau că se ceartă.
Susy, e ceva care-l supără pe Nathaniel ? Pare agitat.
Ţi-a spus ceva ? Sau ai văzut tu ceva ?
Nu. Absolut nimic. E la fel ca întotdeauna.
A fost doar chestia aceea din curte.
Ce chestie din curte ?
Lovea lăzi şi blestema.
Susy, când a venit aici să te vadă,
l-am văzut doar din uşă, dar părea
să aibă lacrimi în ochi. Părea disperat.
Mă sperii, Denise. De ce vorbeşti aşa ?
Îmi pare rău, nu-ţi face griji.
Sunt sigură că nu-i nimic.
Cred că toţi simţim un pic încordarea.
Crâşma nu este la fel fără tine, Myrtle.
Mi-am zis să-i scutesc o seară de limba mea.
Te furişezi târziu, domnule Nathaniel.
O s-o faci pe Susy să creadă că nu pui nimic bun la cale.
Am tort cu lămâie, domnule Nathaniel.
Tortul cu lămâie şi ceaiul te ajută să te odihneşti.
Înghesuiţi-le bine, mai sunt destule în depozit.
Vreau ca magazinul să se simtă aglomerat, plin de tentaţii.
A fost ceva negru, mare şi negru...
Avea coada încolăcită. Ieşea dintr-o ladă şi...
Eşti sigură că asta ai văzut ?
A fugit atât de repede. A dispărut !
Dacă a ieşit dintr-o ladă, vine tocmai din China.
Scorpionii sunt foarte veninoşi. O înţepătură şi eşti mort.
Mulţumesc, Myrtle ! Sunt convins că ai treabă.
Poate fi oriunde. Poate fi în bucătăria mea.
- Poate fi în magazin. - Myrtle ! Destul !
- Dar e adevărat. - Va trebui să-l găsim.
Cum să găsim o creatură atât de mică ?
- Trebuie să mutăm totul. - Sam, l-ai văzut pe Nathaniel ?
E prin curte, se învârte încoace şi încolo.
- Nu, nu-i în curte. - E imposibil.
Şi dacă nu-l găsim ? Ei ce fac ?
Nu putem deschide magazinul până nu-l descoperim.
- Trebuie doar să-l găsim. - Vreau să fie găsit.
Dar nu vreau să-l găsesc eu.
Creatura n-ar fi urcat tocmai până la raionul pentru doamne.
Refuz să-mi imaginez aşa o barbarie printre lucrurile noastre elegante.
Nu cred că i-a spus cineva scorpionului că nu-i bine-venit.
Domnule Weston, pot vorbi cu dumneavoastră ?
Un scorpion...
este într-una din cutiile livrate.
Dacă un client ar fi înţepat, ar muri.
Susy ! Nathaniel era cu tine când ai văzut scorpionul ?
Mă bucur că a fost acolo, altfel puteam să mor de frică.
- Eşti sigură de ceea ce-ai văzut ? - Îl văd încă în mintea mea.
Sper să nu mai văd niciodată aşa ceva.
Ştii ce înseamnă dacă nu-l găsim, dacă va trebui să refuzăm clienţii ?
Speranţele noastre ar fi grav afectate.
Dar l-am văzut. De ce te îndoieşti de mine ?
Înainte să-l vezi, felul în care vorbeai părea...
Nathaniel l-a văzut primul ?
A descris ceea ce a văzut ?
Nu ştiu. Se poate...
Ce contează ? L-am văzut eu.
Clara, unde-i Dudley ? Nu-l găsesc nicăieri, nici pe dra Audrey.
Şefii de raioane au fost chemaţi în biroul dv.
- Eu nu i-am chemat ! - I-a chemat dl Weston.
Aveţi grijă cu el.
Cred că ar tăia un om doar ca să-l vadă sângerând.
Da, mulţumesc, Clara.
Am încă grijă de dv, chiar dacă dv nu vreţi.
Cred că riscul... Moray !
Ne întrebam când ai putea să ni te alături.
Pot să întreb care este scopul acestei adunări ?
Trebuie să anulăm deschiderea. Nu voi permite clienţilor să intre.
Domnule Weston, putem vorbi în particular ?
Sunt convins că printre multele tale talente
se află capacitatea de a face schimbări.
Cel puţin fii politicos şi aşază-te.
Domnule, de ce stăm de vorbă când am putea să-l căutăm ?
Dacă-l găsim, putem deschide astăzi.
Asta speri ? Dacă un singur client vede animalul,
ar fi un dezastru pentru val...
pentru reputaţia magazinului.
Clienţii sunt aici. Nu-i putem goni.
Nu-i putem lăsa să ne vadă nesiguri.
Mi s-au trimis tot felul de mărfuri străine la Bon Marche.
Şi da, câteodată erau insecte. Dar angajaţii mei nu s-au spetit
pentru teama că un client zăreşte un colţ de natură !
Am ordonat să fie luate toate lăzile de pe platformă.
Un magazin mare este construit pe încredere.
Asta ne trebuie acum !
Iertaţi-mi francheţea, domnule, dar ceea ce mă califică să ştiu
ce este mai bine pentru Paradis este experienţa mea...
Eu nu mi-am cumpărat nici măcar o cravată.
- Dacă te întrebi ce mă califică... - Mă întreb !
Eu deţin Paradisul !
Este o calificare suficientă.
Intenţionez să vând Paradisul fraţilor Fenton.
Voi încheia afacerea cu ei astăzi, înainte să existe alte daune.
Nathaniel, am văzut banii.
N-ai văzut nimic, Denise. Lasă-mă să-mi văd de lucru.
Te rog. Ştiu că Susy te iubeşte şi cred că tu o iubeşti.
Încerc să înţeleg.
Te-am văzut aseară de la fereastra mea, Nathaniel.
Te certai cu el, te contraziceai.
Eşti prea al naibii de isteaţă. Lasă-mă în pace !
- Mă auzi ? - Dar tu o ţii pe ea.
De ce ne-ai făcut asta ? N-am fost prietenii tăi în cele câteva luni
- ...de când ai venit aici ? - N-am făcut nimic rău.
Recunosc o minciună când o văd pe faţa unui om.
Magazinul este închis din cauza a ceea ce a văzut Susy.
Dacă se înşală, ea va fi vinovată.
Am văzut creatura. Am văzut-o !
Nathaniel, oricare ar fi motivul, ai putea să-i faci asta lui Susy ?
Dar am văzut-o !
Am văzut-o.
N-ai văzut nimic, Susy.
Eu am pus-o acolo.
Eu am băgat-o în mintea ta.
Te-am luat la mine, ţi-am dat de lucru şi tu aşa mă răsplăteşti ?
- Ne trădezi ? - Este adevărat ?
Ai lucrat pentru fraţii Fenton ?
Mi-au spus să spionez. Trebuia doar să fac câte o pagubă.
Dar nu-i doar atât, nu-i aşa ?
- Vrei să ne distrugi speranţele ! - I-am tot întrebat dacă pot să plec.
Dar au zis că mă demască dacă nu fac ce mi-au cerut.
Când au fost distruse pelerinele, am fost sigur că totul s-a terminat.
Magazinul era pe cale să fie vândut. L-au adus pe Moray şi m-am speriat.
N-am vrut să mă folosesc de tine, Susy.
N-am ştiut ce făceam.
Pleacă până la sfârşitul zilei, altfel trimit poliţia după tine.
Haideţi să pregătim magazinul.
Deschidem în 15 minute !
Daţi-mi voie să vă arăt noile noastre mătăsuri, doamnelor.
Priviţi culorile.
A trebuit să călătoresc mile întregi peste munţi periculoşi pentru ele.
Magnifice, nu-i aşa ?
Dacă doriţi să mă urmaţi la raionul pentru doamne,
veţi putea proba o rochie atât de neasemuită,
încât doar o împărăteasă a dinastiei Qing putea purta.
Cine ştie ce-o fi făcut omul în China ?
Anumite poveşti prefer să nu le aud. Sunt prea tânăr.
Ziceaţi că vreţi patru metri sau şase ?
Cum merg lucrurile în raionul pentru doamne, Clara ?
Dacă aş putea să trec de uşă, v-aş spune. Dra Audrey ia măsuri !
Ultima dată când a făcut probe eu eram în pantaloni scurţi.
Vezi ? Acum că s-a întors dl Moray, aşa va fi în fiecare zi.
N-am văzut niciodată ceva atât de frumos.
Într-o zi, eu voi fi acolo.
Trebuie să vă felicit, domnule Weston.
M-aţi crezut prostănac, domnule Fenton ?
Aţi vrut să mă buzunăriţi ?
- Mă vedeţi ca pe o ţintă uşoară ? - Am pierdut.
Recunosc lucrul acesta. Nu puteţi învinui un om fiindcă încearcă.
Voi plăti preţul pe care îl cereţi.
Unii oameni iartă foarte greu.
Eu sunt soldat, nu iert niciodată.
Nu v-aş vinde nici măcar un şiret, domnule.
Dacă nu părăsiţi magazinul meu,
vă dau afară cu mâna mea.
Plecai fără să-ţi iei rămas-bun ?
Nu pot să cred că vrei să auzi ceva de la mine.
M-ai iubit ?
Te iubesc acum.
De ce ai vrea să fii iubită de un mincinos ?
Un om care a trădat încrederea avută în el.
Să-mi scrii.
Acesta nu este cel mai rău lucru pe care l-am făcut, Susy.
Au existat motive întemeiate ca să mă aleagă fraţii Fenton.
Să-mi scrii.
- Katherine. - Trebuie să te felicit, Moray.
Paradisul răspunde încă o dată talentului tău.
Sper că i-am dovedit soţului tău
- ...că nu-i nevoie să-l vândă. - Nu l-aş fi lăsat să facă asta.
Văd că te bucuri că te-ai întors.
Este de înţeles.
Vreţi să le vedeţi în alte culori ?
Acum eşti angajatoarea mea, Katherine.
Te voi servi cât de bine pot.
Sunt convinsă că aşa vei face.
După ziua de astăzi, m-am ataşat de locul acesta.
Nu mă surprinde, domnule.
Moray este un om pe cinste.
Sunt încântată să aud că v-a câştigat respectul, domnule Weston.
Ei i-au luat magazinul ?
Lordul Glendenning l-a alungat pe Moray din oraş ?
Eu sunt doar o vânzătoare, domnule. Nu înţeleg intrigile comerţului.
Şi nunta ?
Ce spun oamenii ? Că el a anulat-o ?
Suntem săraci, domnule, dar proşti nu suntem.
Soţia dv este cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o vreodată.
Toată lumea vede asta. E bogată dincolo de închipuire.
Moray nu şi-ar dori nimic mai mult decât să cucerească oraşul.
E făcut din ambiţie.
De ce n-ar vrea un om ca el să se căsătorească cu dra Katherine ?
Noi doi ne vom înţelege de minune, Clara.
Mă voi ocupa de afacerile magazinului.
Vino la mine dacă ai nevoie de...
orice.
Dl Moray face cinste tuturor în seara asta.
E uimitor cum creşte setea când fac şefii cinste !
V-am avertizat în privinţa lui Nathaniel, dle Dudley.
Nu, Sam.
Am vrut s-o fac. Pe tine te-am avertizat, nu-i aşa, Denise ?
Un pic de respect pentru Susy, Sam.
Îşi revine. Femeile sunt rezistente când vine vorba de bărbaţi.
Ştiţi ce fac fetele când au inima frântă ?
Caută altul !
Katherine Glendenning şi-a găsit o comoară de bărbat, nu-i aşa ?
Am senzaţia că dl Weston l-ar face pe diavol să roşească.
Nu te teme, ea nu-i mai prejos decât el.
Nu mă deranjează ceea ce-şi fac unul altuia, ci ceea ce ne fac nouă.
Atunci să bem pentru asta.
Ziceaţi că bem gratis toată noaptea, domnule Dudley ?
Cred că setea mea a depăşit-o pe a lui Myrtle.
Vezi, iubirea mea ?
Despre asta ţi-am scris.
Asta am aşteptat, să fiu din nou aici cu tine.
Te-am văzut astăzi în magazin...
- Şi îmi spuneam... - Aşa trebuie să fie.
Paradisul plin cu clienţi...
Dar în acelaşi timp...
Tânjind să plece toţi.
Ca să avem locul pentru noi.
Credeam că nu mai pleacă.
Acum înţelegi ?
N-ar putea exista un moment mai bun să ne căsătorim.
Da. Înţeleg.
Katherine îţi pare fericită ?
- De ce întrebi ? - Ziceai că de aceea ţi-a permis
să te întorci aici, la mine.
Fiindcă acum are fericirea ei.
Da, în felul ei pare mulţumită.
Se vede că adoră copila.
N-ai răspuns la întrebarea mea.
De ce te-a adus înapoi ?
John, vreau acelaşi lucru ca tine.
Să fim căsătoriţi. Să fim împreună. Fiindcă te iubesc.
Dar dacă facem asta, gândeşte-te cum ar putea reacţiona Katherine.
Nu acceptă totul aşa cum ne lasă să credem.
Ne vom interzice ceea ce dorim cel mai mult din cauza ei ?
Iubirea mea, eşti aici.
Este suficient. Deocamdată. Încă nu ştim
cum ar fi posibil să recuperezi Paradisul de la ea.
Toate eforturile noastre trebuie canalizate într-acolo.
Trebuie să acţionăm cu prudenţă.
Trebuie să aşteptăm. Înţelegi ?
Trebuie să aşteptăm.
În episodul următor...
- Clemence ! - Moray, mon cher !
- Ţi-a scris despre ea ? - Nu, nu mi-a scris.
Dragule, vom lumina cerul !
Jonas. Du-l înăuntru.
Dacă a fost o păcăleală, nu ne lăsăm prinşi.
Acum vei fi în siguranţă.
Şederea lui Jonas aici poate să însemne doar pericol pentru noi.
Traducerea şi adaptarea BlackAmber Sync DISTEL@subs.ro