Az előző részek tartalmából...
Miről van szó?
- Ki maga? - Katrina Crane vagyok.
Ez egy álom?
Maga az a férfi, akiről Abbie mesélt nekem.
A bűnevő.
Egy családfa.
Maga Grace Dixon leszármazottja.
- Itt az idő. - Láttam Katrinát szülni.
Fiam!
- Hogy mondta? - Látomásom volt. - Már elnézést, de biztosan téved.
Ő elmondta volna nekem.
Lehet, hogy titokban kellett tartania a dolgot.
Mi történt a fiammal?
- Szétvág egy karácsonyfát? - Badarságnak tartom ezt a felhajtást.
Egy pompában álló fával ünnepelni a karácsonyi időszakot?
Tyű, az áldóját, ez szemfényvesztés, Ebenezár!
- Mi ez a zagyvaság? - Scrooge. Egy dickensi karakter.
Egy zsémbes fickó. Maguk is megünnepelték a karácsonyt, igaz?
Mikulás, hóember, tojáslikőr...
Az én időmben még tojásos grognak hívtuk.
Egy rumból készült párlat volt, ami rettentő fejfájáshoz vezetett.
Később nevezték el tojáslikőrnek.
- Megértem, miért ideges. - Valóban?
Rájött, hogy volt egy fia, és soha nem ismerhette őt.
Nagyon sajnálom, Crane!
A maga helyében én is belevágnék egy baltát valamibe.
Ezernyi kérdésem lenne.
Vajon milyen lehetett? Mit tudott rólam?
Hogyan élt?
És miért nem mondta el nekem Katrina, hogy gyermeket vár?
A barlangba is azért tette magát, hogy megvédje.
Ha jól gondolom ezt is pontosan ezért titkolta el maga elől.
Moloch évszázadokkal ezelőtt vadászott rájuk.
Még nem sikerült rájönnöm, miért tette,
vagyis a végzetük most fog beteljesedni, az ellene folytatott háborúnkban.
Ezért kell kiderítenünk, mi történt a fiammal.
Először is próbáljunk meg kapcsolatba lépni Katrinával.
És ezt mégis hogyan tervezte?
Amikor eljött hozzám, úgy láttam, elég sok követ mozgatott meg érte.
Ami elég rémes lehetett.
- Vendéget vár? - Ahogy mondja.
Csak egyetlen embert ismerek, aki elbír a rémes dolgokkal.
- Ide hívta Parrish-t? Miért? - Képzelje magát a helyembe.
- Mire lenne képes a válaszokért? - Bármire.
Mr. Parrish, köszönöm, hogy ide fáradt.
Kérem, ne érjen hozzám!
Ne haragudjon, Mr. Crane.
- De nem lenne túl jó ötlet. - Természetesen.
Köszönöm, hogy ilyen hamar eljött.
Kérem, fáradjon be velünk.
Sajnálom, hogy csalódást kell okoznom. Én egy bűnevő vagyok.
Tudom olvasni, és néha eltávolítani a bűnöket, de csak ennyit tudok.
Nem hinném. Megvan az ereje ahhoz, hogy több világba is elérjen.
Megidézett egy régóta halott férfit, és elém hozta őt.
Idézze meg őt!
Teljes szívéből. Ide, ebbe a terembe.
Most pedig nézzen fel!
- Biztosan el tudja érni Katrinát is. - A purgatóriumban?
- Ilyet még sosem próbáltam. - Kérem!
- Könyörgöm! - Jól van.
Egy próbát megér, de többet nem ígérhetek.
Az adottságomat eddig csak a bűnök eltávolítására használtam.
Most pedig jól figyeljen!
Egy halandó léleknek semmi helye a halottak világában.
Veszélybe kerülhet az élete. Muszáj lesz veszélybe sodornom önt.
- Tudom, milyen kockázatokkal jár. - Dehogy tudja!
Az életünk olyan, mint egy készülő szőnyeg.
Minden egyes pillanat olyan, mint a következő felszőtt szál.
Ha valaki ki szeretne lépni a jelenlegi életéből,
amire épp maga készül, azzal a sorsot kísérti.
Nem tudom, milyen következményei lehetnek a dolognak.
- A tétlenség következményei nagyobb terhet rónak rám, uram. - Henry.
A jelenlegi helyzetünket nézve hívjon csak Henrynek.
Ettől megrémülhet.
Ha elkezdem, akkor nem szabad megállítania, bármennyire is szeretné azt.
Ha kétségei adódnának, akkor még most szóljon.
Köszönjük a figyelmeztetést, de nem megyünk sehova.
Jöjjön!
Gondoljon a nejére. Idézze meg őt teljes szívéből.
Amit önnel fogok tenni az közelebb hozza majd hozzá,
és a halálhoz.
Készen állok.
Henry!
Én szóltam. Minél közelebb van a halálhoz, annál kisebb távolságot kell megtennie.
Katrina?
Ne, ne, ne, ne! Hogy kerülsz te ide?
- A bűnevő hozott ide. - Moloch mindig a közelben van.
- Ha megtudja, hogy itt vagy... - Igaz, hogy van egy fiúnk?
El akartam mondani, amikor felébredtél,
de csupán röpke perceket tudtunk együtt tölteni.
Ígéreteket tettél nekem, amikor meg- házasodtunk. El kell mondanod az igazat.
Mi volt a neve?
Jeremy.
A fiúnkat Jeremynek hívták.
A nagyapád után.
Nem tudtam, hogy terhes vagyok, amikor eltemettünk téged.
Szerencsére a gyülekezetem sem tudott róla.
Meg akartak büntetni azért, amiért megmentettelek téged.
Európában kutattam egy, a lovastól elválasztó bűbáj után,
amikor megtudtam, hogy áldott állapotban vagyok.
Nem jártam sikerrel,
és hazatérve a gyülekezetem folytonos üldözése várt rám.
El kellett volna mondanom nekik, hová temettelek,
különben olyan sorsa ítéltek volna, ami rosszabb a halálnál.
Tudtam, hogy nem állnak le addig, míg mindkettőnket el nem kapnak,
így hát elmenekültem.
- Az egyetlen menedékhelyre, amit ismertem. A Fredericks birtokra. - Jöjjön!
Lachlan és Grace vigyázó szemei mellett hoztam világra a fiúnkat.
Mrs. Crane, fia született.
Ő volt a legszebb teremtmény, akit valaha láttam.
Abban a pillanatban tudtam, hogy nem tarthatom meg őt.
Mivel a gyülekezeted bosszút forralt ellened.
Ami az ő életét is veszélybe sodorta volna.
Nem ítélhettem a fiúnkat egy szökevényként leélt életre.
Meg akartam védeni, hogy szebb jövője legyen.
El kellett engednem őt.
Egy nap még látni fogjuk egymást, uraság!
Addig is minden éjjel veled fogok álmodni.
Te vagy az én szívem és lelkem, Jeremy Crane.
Mindig is az leszel. Készítettem neked egy kis barátot.
Ő fog rád vigyázni, míg én távol leszek.
Mellette biztonságban leszel, és sohasem érzed majd egyedül magad.
Grace-re és Joseph-re bíztam, aki egy tiszteletes volt Szentháromság templomban.
Akkor láttam utoljára a fiúnkat.
Ez a hely annak a mása.
A purgatórium így szembesít a döntésemmel,
amíg ki nem szabadulok. Így naponta egyszer ide jövök.
Gyújtok egy gyertyát az emlékére, és imádkozom a lelkéért.
A saját boszorkánygyülekezeted száműzött téged ide?
Nagy erejű lánytestvérek juttattak be ide,
akiket "Egyhangú négyekként" ismertek.
Sajnálom, szerelmem, de nem volt más választásom.
Le kellett mondanom róla ahhoz, hogy megmentsem őt.
Kiderítem, mi történt a fiúnkkal és kiszabadítalak ebből a pokolból.
Le fogjuk győzni Moloch-ot és újra együtt leszünk.
Esküszöm!
Menned kell. Engedd szabadon magad erről a helyről és térj vissza a világodba!
Csináld! Menj!
Crane?
Crane?!
Nem lesz semmi baja. Csak a teste így reagál a dolgokra.
- Fojtogatott engem. - Úgy érti: "Köszönöm".
A maga őse, Grace viselte gondját a fiamnak.
Úgy tűnik a végzetük már akkor egyesült, mielőtt találkoztak volna.
De a fiam sorsa továbbra is rejtély marad.
Mindent megteszünk, hogy megtudjuk, mi történt vele, Crane.
Megígérem.
Sleepy Hollow - 1x10 - The Golem -
Sleepy Hollow - 1x10 - A Gólem -
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
Nem tudjuk, hogy él-e még valamelyik leszármazottja.
Ha Jeremy megházasodott, és született három gyereke,
ami akkoriban átlagos volt,
aztán levezetjük ezeket a számokat 8 generáción át,
akkor körülbelül...
- ...6000 utódom lehet. - 6000 pici Ichabod.
Crane, van egy ötletem. A történelemtudományi intézet könyvtára.
Ritka gyűjteményük van álmosvölgyi feljegyzésekből
egészen a forradalmi korszakig visszamenőleg.
- Oda kell mennünk. - Mills rendőrtiszt!
- A vonatom 18 perc múlva indul. - Öt perc alatt odaérünk.
- Nem fogja lekésni. - Abban én nem vagyok olyan biztos.
Mr. Parrish...
Henry.
- Még egy kérésem lenne önhöz. - Kérem, Mr. Crane!
20:05-ös vonat, 15B-ülés. Utazás közben keresztrejtvényekkel nyugtatom magam.
Megmentette az életem. Eljuttatott Katrinához.
Magának célja van velünk.
Az volt a célom, hogy elkülönítsem a lovastól,
hogy mindketten folytathassák a munkájukat, ahogy ön említette.
És itt végetért a dolgom.
Henry.
Tudja...
amikor először magára találtam,
akkor megfigyeltem, hogy az édesanyja fiatal korában meghalt.
Rákos volt.
- Találó név ennek a betegségnek. - Az édesapja otthonban él már 10 éve.
Ha jól tudom Alzheimer-kóros. Nincs más rokona?
Mi sem vagyunk nagyon eleresztve.
Ha nem tudunk meg többet ahhoz, amit eddig tudunk,
ha nem tudunk meg többet Crane fiáról, és az összefüggésekről,
akkor lehet, hogy nem tudjuk elvégezni azt a munkát, amire hivatottak vagyunk.
Akkor az ön nagyszerű segítsége hiábavaló volt.
Van egy vonat, ami 0:44-kor indul.
- Ígérje meg, hogy el fogom érni. - Megígérem.
Frank, hogyhogy visszajöttél a templomba?
Eszembe jutott egy régi prédikációd.
Ami két tanúról szólt. Az apokalipszis prófétáiról.
"Ezek az a két olajfa, melyek a földnek Istene előtt állanak."
Szimbolizmus, allegória, vagy csak egy idézet?
Ezt a kérdést minden szentírásnál fel lehet tenni.
Néhányan igaznak vélik ezeket, míg mások csak példabeszédnek tekintik őket.
- Mi történik a tanúkkal? - Az újszövetség szerint a tanú szó mártírt jelent.
Végzetük meghalni a tanúbizonyságukért.
És mi történik azokkal, akik követik őket?
Az apostoloknak általában ugyanaz a végzetük, mint a mártíroknak.
Tudod, anno azért csatlakoztam a gyülekezethez, hogy másokon segítsek.
Aztán a kislányomat elütötte egy autó.
Amikor rendőr lettem, annyit dolgoztam, hogy a feleségem elhagyott.
Most pedig azt mondod,
hogy a köz szolgálatért járó díj a halál?
Hinned kell Isten tervében, Frank.
Ha Istennek van terve, akkor az kinek szól?
Nekem vagy neki?
Várj! Mit hallgatsz el előlem? Mi történik veled, Frank?
Már tudom, miért hagytam abba a templomba járást.
A 18-ik századból? Nem, azt hiszem nincsenek feljegyzéseink a templomról.
Asszonyom, ez a város már Adriaen van der Donck óta létezik,
aki először Álmosok Mennyországának nevezte 1655-ben.
Biztosan van utalás imaházakra a város történelemtudományi könyvtárában.
- Nagy ismerete van a múltról. - Könyvek nélkül se múltunk, se jövőnk nincs.
Úgy gondolom, hogy egy könyvtárosnak ezt nem kellene ecsetelnem.
Ha van itt valami a Szentháromság templomról, akkor azon a részlegen kell lennie.
Nyugodtan nézzenek szét.
A másik teremben leszek.
Fagyöngy.
Ezt felismeri, mi?
Ez egy régi hagyomány,
ami nagyon sok szobalány fejére hozott már bosszúságot.
Lássunk munkához.
Megtaláltam.
Grace Martha Dixon.
Született 1751-ben. Meghalt 1784-ben.
Fiatalon halt meg.
Itt az áll, hogy szemtanúk szerint tűz ütött ki a házukban, és bent ragadtak.
A helyi városlakók féltek Jeremytől.
Az emberek látták őt tűzet gyújtani csak a sírásával.
Katrina erejét örökölte.
Másnap, miután leégett a ház teljesen sértetlenül találtak a fiúra.
Az emberek azt kezdték hinni, hogy valami szörnyeteg.
Ezután elküldték a háborús árvák otthonába.
- Mi történt a gyermekemmel? - Azt nem írják.
A fiam volt felelős az ősei haláláért.
Nem a maga hibája.
- Nem tehetett ellene semmit. - Ott lehettem volna vele.
De ez a lehetőség nem állt fenn, barátom.
Sajnálom. Mindkettőjüket.
Féltem attól, hogy ha felszakítjuk ezeket a sebeket, az fájdalmas lesz.
Van neve annak az otthonnak, ahová a fiamat küldték?
Itt nem írják. És nem hinném, hogy a könyvtáros tudna segíteni nekünk.
Ó, ő igencsak többet tud, mint amit beismer.
A hazugság bűn.
Mérföldekről megérzem.
Miss Hudson? Eltűnt.
Odakint.
Uramisten!
Mi tehette ezt vele?
Nem fogom elérni az éjféli vonatot, igaz?
Macey, itt van apukád.
Oké, anya. Mindjárt megyek.
Szóval, milyen az élet a kisvárosban? A nagyváros csendesebb volt.
Te már csak ilyen vagy. Amikor itt voltál, el akartál menni innen,
és amikor elmentél, akkor pedig visszavágysz ide.
Cynthia...Tudom, megnehezítettem az életed azzal, hogy mindig távol voltam.
Csak szeretném, ha tudnád, hogy sajnálom.
Jobbat érdemelsz.
Ha ezt egy évvel ezelőtt mondod, akkor még mindig ebben a házban élnél.
Most kimondtam.
Apuci!
Bogaram!
- Szia, anya! - Szia, szívem!
- Érezd jól magad, oké? - Oké!
Szia!
Megérkeztek a könyvtáros személyes tárgyai.
Ez itt mind az irattáros tulajdona volt?
Ezek csak az irodájában voltak. Elvileg volt egy saját széfje is.
- Keresztrejtvényt fejt? - Már mondtam ez segít megnyugodni.
Egy jó rejtély eltereli az ember figyelmét. Elviszi az embert egy irányba,
és ezáltal azt gondoljuk, hogy tudjuk, mi a helyzet.
De ha egyszer rájövünk a turpisságra,
akkor kiderül, hogy gyakran áll mögötte egy rejtett jelentés.
A könyvtáros is pontosan így titkolt el előlünk valamit.
Nem ismernek véletlenül egy ritka szót a nyugtalan, fészkelődő kifejezésére?
- Izgága. - Izgága?
Tökéletes!
Még mindig nem szoktam hozzá ehhez a mostani nyelvhez és újításaihoz.
Példának okáért az én koromban a vécé szót a tisztálkodási helyre mondtuk,
a közösülés egyszerűen társas beszélgetéseket jelentett,
a szörnyű szó pedig azt, hogy "Ó, mily inspiráló".
Szóval, ha anno egy randi végén szörnyű közösülés volt,
- akkor jöhetett a második randi? - Picit furán hangzik, de igaz.
Inkább fura.
Mi a gond?
A doboz.
Tele van fájdalommal.
Ez a jel...
Katrina gyülekezetének a címere.
A Ragyogó Szív Rendje.
Csak a rend egy tagja birtokolhatott ilyen tárgyat.
Komolyan? A könyvtáros egy boszorkány volt?
Akárcsak Knapp tiszteletes előtte. Több százada Álmosvölgyben éltek.
Ez megmagyarázza azt, hogy felismerte magát.
Tudta, hogy ki maga.
Bármi is van a dobozban,
áramlik belőle a düh, a fájdalom és a halál.
Sokkal erősebb, mint bármi, amit az utóbbi években éreztem.
Mellette biztonságban leszel.
Ez a rajz...
ismerős.
Láttam ezt a babát.
Amikor Katrina meglátogatott az álomban, vagy látomásban,
vagy mit tudom én, miben, akkor láttam egy babakocsit.
- És benne volt a baba. - Megnézhetném én is?
A fájdalom,
a gyötrelem, amit ez a doboz rejt,
azt hiszem a fiához tartozik.
A pap, aki vezette az árvaházat... érzem a szíve sötétségét.
Nem kapsz ételt, míg nem vezekeltél.
A pap úgy gondolta, hogy csupán egy módon lehet megtisztítani a fiút.
Míg egy napon a gyermekben a sok fájdalom olyan sebet ejtett,
hogy megidézte az anyja ígéretét.
Egy csepp vérrel felfedezte milyen erő is rejlik benne.
Jeremyből előjött a düh, a gyász, mert nem volt senki, aki megvédte volna.
Megteremtett egy harcost, aki óvta a biztonságát.
Ez az erőszak, amit láttunk, szerintem ennek a harcosnak a műve.
Ezt nem tudhatja.
Már láttam azt a lényt, még Katrina purgatóriumában.
Amikor visszatértem onnan még mindig éreztem a jelenlétét.
Visszajött velem.
Féltem, hogy valami hasonló dolog történhet.
Én figyelmeztettem, hogy ne kísértse a sorsot.
Még ha így is történt, miért ölte meg a boszorkányt?
Tagja volt annak a gyülekezetnek, akik száműzték Katrinát.
Akik elrabolták a fiát az anyjától.
Több olyan tag lehet még, aki ma is életben van.
Attól tartok ez a halál csak egy a sok közül, ami még jöhet.
Vine-nak hívják?
- És semmi köze a borhoz? - Ezek 6 másodperces videók.
- YouTube-on? - Nem, YouTube-on általában 3 percesek a videók vannak.
- Kinek van arra ideje? - Most már ezt is tudom. Köszi!
Emlékszel, hogy tavaly láttuk azt a tolószékes sporttábort?
Utána nem foglalkoztunk vele. Lehet, hogy felhívom őket.
Apa, olyan fura volt a hangod, amikor ezt mondtad,
hogy ettől teljesen magatehetetlennek érzem magam.
Ne haragudj.
Nem számít, mennyire lesz rémisztő, nem hagyhatom, hogy legyőzzön, igaz?
Küzdenem kell. Emlékszel? Ezt mondtad.
Emlékszem.
Azt hiszem könnyebben küzdenék a dolog ellen
ha kapnék egy kis forró csokit rengeteg mályvacukorral.
Érthető.
Oda nézz, apuci!
Forró csokit kapsz, kutyát nem.
Két forró csokit kérek borsmentával.
- Erős gyereknek tűnik. - Az is.
- Mennyire erős? - Hogy mondja?
Azt kérdeztem, mennyire erős a lánya?
- Képes lenn küzdeni a lelkéért? - Mit mondott?
Talán Istennek van egy terve, de nekünk is van.
Mi a franc maga?
- Honnan tudta, mit mondtam? - Mi a fenéről beszél?
- Honnan tudta, mit mondtam? - Nem tudom. Hagyjon!
- Azt sem tudom, ki maga. - Mi folyik itt?
- Ez a fickó megtámadott. - Álljon hátrébb, uram!
New York-i rendőr vagyok. Megmutatom a jelvényem.
Elnézést.
- Mi bajod van? - Menjünk.
Nekünk is van egy tervünk.
Megérkeztek a könyvtáros széfjében tárolt dolgok.
Van valami használható köztük?
A hadnagy eddig csak jegyszelvényeket talált,
amiket vándorcirkuszokban használtak fel az utóbbi 100 évben. Fura.
Valami bántja önt.
Apám mindig a következőket mondta nekem:
"Ha gyereket nevelsz, akkor a tetteidből tanuljon, ne a tanácsaidból."
A fiamnak egyik sem járt ki.
Tudom, hogy a döntés nem az enyém volt,
de miattam öltött testet a dühe. Akkor is és most is.
Az apa feladata a bölcsesség átadása.
Az én apámtól azt tanultam, hogy ne féljek a hatalmamtól.
Bárcsak megköszönhettem volna neki ezt az adottságot,
még akkor, amikor ép volt az elméje.
Bármi is lett a fiából, most már ön beszél a nevében.
Szerintem jó ember volt, Ichabod.
Végülis magából faragták.
Washington bibliája. Faragták...
Katrina mellém temette ezt.
Azt mondta ebben válaszokat kapok az előttem álló kihívásokra.
Zsoltárok könyve, 139: "Látták szemeid az én alaktalan testemet."
A bibliában és a zsidó Talmudban is utalnak
egy elvarázsolt lényre, amit egy élettelen anyagból keltettek életre.
Mint Isten első gyermeke, aki sárból született.
Egy Gólem.
Emlékszem rá a vasárnapi iskolából. Mint egy bűvös harci kutya.
Elég volt csupán az ökleit használnia ahhoz, hogy összetörje Miss Hudson autóját.
Egy lény, amit átjártak a teremtőjének legizzóbb gyűlöletei.
Jeremy babája egy Gólemmé változott át.
Hát persze. Létrehozott egy védelmezőt.
Várjunk csak!
Ezt a négy fátylas nőt már láttam valahol.
Amikor láttam Katrinát és a babát, akkor ők is ott voltak.
"Az egyhangú négyek."
A könyvtáros biztosan őket látogatta meg a vándorcirkuszokban.
Philadelphia, New Orleans, Chicago.
Ezek a nők száműzték Katrinát a purgatóriumba.
Ha a Gólem valódivá vált,
és bosszút akar állni azokon, akik ártottak a fiának,
akkor biztosan ők jönnek.
És ha ők száműzték Katrinát a purgatóriumba,
akkor nyilvánvaló, hogy vissza is hozhatják őt onnan.
Az hatalmas lépés lenne Moloch-kal szemben.
Meg kell találnunk őket a Gólem előtt.
Az utolsó jegy két nappal ezelőttre szól.
Vándorcirkusz Dobbs Ferryben, a város határa mellett.
Ott lesznek.
Itt várjanak.
- Nem mehet be egyedül. - Ezek a nők bebörtönözték a nejem,
és reménytelenül magára hagyták a fiamat.
Azt hiszem megérdemlem, hogy váltsak velük pár szót egyedül,
mielőtt biztonságba helyeznénk őket.
Úgy tűnik kettőnknek csupán a fürkészés marad.
- Meg sem kérdezem. - Aki fürkészik, az egy külső szemlélő.
Remek. Menjen csak. Nem gond.
Henry és én pedig szétfürkésszük magunkat.
- Na, ki a Scrooge? - Legyen óvatos, Crane!
Ki az?
Ha annyira büszkék a tisztánlátásukra,
akkor most vagy hazudnak, vagy csak játszadoznak velem.
Mutassák meg magukat.
- Ez érdekes. Az aurája... - Hontalan, megtört...
Olvashatatlan.
Mutassa a tenyerét!
- Az életvonala sok évvel ezelőtt félbeszakadt. - Aztán újjáéledt.
- Ő is egy halandó. - Egy nagyon különös sorssal.
Maga Ichabod Crane.
Évszázadokat vártunk erre a pillanatra.
Meg lett jósolva...
...hogy az érkezése megpecsételi a sorsunkat.
Megpecsételi a sorsukat?
Ezt nem értem.
Majd megfogja. Ma este mi meghalunk.
Ha igaz, amit mondanak, akkor biztonságba helyezhetem magukat.
De csak akkor, hogy ha szabadon engedik Katrinát.
Ha az a végzetünk, hogy meghaljunk...
Akkor el kell fogadnunk ezt, bármilyen formában is ér el minket.
- Bármit is ajánl nekünk... - ...nem változtat a döntésünkön.
Akkor most hadd jósoljak én maguknak valamit:
A halál ma eljön magukért,
egy olyan lény formájában, amit Gólemnek hívnak.
Fogadják el az ajánlatom, különben gyötrelmes halál vár önökre.
- A Gólem visszatért? - Hogyan?
- Visszajött velem a purgatóriumból. - Át tudott lépni egy másik világba?
Ezzel maga is elkövette azt a hibát, amit a felesége réges-rég.
Megváltoztatta az elrendelt utat.
Nem hiszek abban, hogy a végzetünk mindenképp elér minket.
- Csak akkor, ha nem cselekszünk. - Szóval semmit sem tanult.
- Katrina is dacolt a sorsával. - A maga halála megmentette volna őt.
És a gyermekét is.
Ehelyett szenvedniük kellett, míg maga a föld alatt pihent.
Nem volt joguk dönteni a sorsukról!
A boszorkánygyülekezetük a jót hivatott szolgálni.
Mégis fogságba ejtették a feleségem, és ezzel az ellenség kezébe adták.
A szükség nagy úr.
- És a mi szent feladatunk volt... - ...hogy kijavítsuk amit Katrina elrontott.
Rémhírek terjedtek el Jeremy félelmetes partneréről.
Így hát elkezdtek vadászni rájuk.
A lény embereket ölt, hogy mentse a gazdáját.
Nem gondolkodva bárkit megölt, aki a fiúhoz közelített.
Amikor rájöttünk, ki is a maga fia,
- és arra, hogy mit hozott létre... - akkor felajánlottuk a segítségünket.
- De nem tartott ránk igényt. - Úgy döntött, hogy egyedül marad.
A Gólemével.
Félt.
Az a lény jelentette neki az egyetlen menedéket.
- Ezért kellett mindkettőjüket megállítani. - Mit tettek vele?
A Gólemet nem lehetett elpusztítani bűbájokkal.
- Így bezártuk őt is a purgatóriumba. - De a fia immunis volt ránk.
Hatalmas erőre tett szert.
Egy helyet ajánlottunk neki a gyülekezetünkben.
De ismét elutasított minket.
Nem volt más választásunk, összefogott a rendünk,
és egy varázslattal megállítottuk a szívét.
- Meggyilkolták a fiamat? - Csak a halál szül halált.
Nekünk is meg kell fizetnünk a tettünkért.
Megpecsételődött a sorsunk, lejárt az időnk.
- Hogyan öljem meg a Gólemet? - A fia véréből kelt életre.
Csak az ő vére ölheti meg.
Futás!
- Hadnagy! - Crane!
Hol van a Gólem?
Hol vannak a nők?
- Szembesültek a sorsukkal. - Megmondták, hogyan kell megölni?
A fiam vére keltette életre, így csak az ő vére tudja megölni őt.
Elviszem innen az embereket.
Erre!
Ez meg milyen pokoli trükk?
Elvarázsolt tükör.
Mióta lett az irónia egy szórakozási forma?
Megsérült.
Azt mondta,
hogy a vér keltette életre a babát.
A fia vére a maga vére is.
A maga vérével meg lehet ölni.
Crane?
Elég!
Jeremy apja vagyok.
Azért vagy itt, mert én nem voltam ott neki.
Ha lenne rá mód, hogy visszamenjek és változtassak a dolgon, akkor hidd el,
örömmel megtenném.
De a sors ezt a feladatot tűzte ki neked.
Hogy a barátja és az őrzője légy.
És apja helyett apja.
Ezért az életemmel tartozom neked.
De most könyörgöm, hagyd abba!
Jeremy nincs többé.
Már nincs mit védened.
El kell engedned őt.
Mindkettőnknek.
Elég fájdalmat éltél már át.
Ne tűrd többé!
Fiam.
Nyugodj békében!
Ichabod.
Meghalt.
Vége van.
Örülök, hogy jól van.
Sajnálom, hogy sietősen távoznom kell, de...
A következő vonat 18 perc múlva indul.
- Mr. Parrish... - Ugyan, kérem!
Mondtam, hogy hívjon Henrynek! És elismerem, igaza volt.
- Miben? - Arra vagyok hivatott, hogy segítsek maguknak a küldetésükben.
Ha nem választom el a vérét a lovasétól,
akkor nem tudta volna megölni a Gólemet.
És elbúcsúzni a fiától.
Köszönöm, hogy segített!
Úgy tűnik mindegy, milyen erősen próbálkozunk,
nem menekülhetünk a sorsunk elől.
Mégis, most először érzem úgy, hogy a sors egy áldást adott nekem.
Azáltal, hogy mindketten visszatértek az életembe.
Részünkről a szerencse, Henry.
A holtakat sosem temetjük el, fiam. Csak a testüket.
A lelkük velünk marad.
Ez az élet ára.
Hoztam magának valamit.
Szenteste akartam odaadni, de...
gondoltam jól jönne most a lelkének.
Belehímezte a nevem egy túlméretezett harisnyába.
Ez furcsa.
- Ez egy karácsonyi hagyomány. - Valóban?
Boldog Karácsonyt, Crane!
Boldog Karácsonyt, hadnagy!
Éhen halok.
Megyek, eszek valamit. 10 perc és jövök.
Mutasd magad!
Katrina?
Nem Katrina!
Jöjj elém, Moloch!
Vagy talán félsz?
A következőket vedd figyelmeztetésnek:
A szent neve egy jel.
Ha rájössz, mire gondolok, akkor a háború testet ölt majd.
És elkezdődnek a vég napjai.
Nem fognak elkezdődni.
Hallasz?!
Biztosan meg fogsz halni. Te és a második tanú is.
Állj elém, te gyáva!
Egyszer már megérintettem a lelkét.
Nemsokára örökké az enyém lesz. És te fogod átadni nekem.
Crane?
Mi történt?
Moloch.
A maga lelkét akarja.
És azt mondta, hogy én fogom átadni neki.
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub