DETECTIVII DIN LOUISIANA
Traducerea şi adaptarea: D3athD3al3r @ Myself Team
Sezonul 1, episodul 1 LUMINA STRĂLUCITOARE
Ţi-a convenit că ţi l-au repartizat ca partener ?
Dacă mi-a convenit ?
Nu-ţi alegi părinţii şi nu-ţi alegi partenerul...
Ştiţi că o vreme i-au spus "Perceptorul" ?
Venise din Texas, aşa că nu-l cunoştea nimeni.
Mi s-a părut necioplit... Necizelat.
Abia după trei luni am reuşit să-l invit acasă, la cină.
Când cu crima... Asta vă interesează, nu ?
- Dora Lange, copiii din pădure... - Da, sigur.
Dar spune-ne despre Cohle. Am auzit nişte poveşti...
- Un tip cam bizar, nu-i aşa ? - "Bizar"...
Da.
Rust era gata să se bată şi cu cerul, dacă i se părea prea albastru.
Când am reuşit, în sfârşit, să-l invităm la noi,
atunci când investigaţia era la început...
Bietul de el arăta de parcă urma să înfrunte un pluton de execuţie.
Dora Lange... Da, "crima rituală ocultă".
Ziariştii i-au zis aşa.
- Poţi amâna asta ? - Nu se mai fumează aici.
Nu fiţi măgari. Vreţi să auziţi povestea sau nu ?
Şeriful din Vermillion anunţase descoperirea unui cadavru
în lanurile de trestie de lângă Erath. Lucram acolo de trei luni.
Cele două cazuri anterioare merseseră ca pe roate.
Era 3 ianuarie 1995, ziua de naştere a fiicei mele. N-am uitat.
Hart şi Cohle, Omucideri.
- Cine a găsit-o ? - Fermierul şi fiul lui.
Lotul ăsta nu era programat pentru ardere.
Ţineţi-i pe toţi aici şi blocaţi drumul.
Şi dă-mi lista cu cei prezenţi.
- Adu lista cu cei prezenţi. - Da, domnule.
Asigură-te că notezi totul.
Treci la treabă.
- Ai mai văzut vreodată aşa ceva ? - Nu. Sunt de opt ani la Omucideri.
Simbolurile alea sunt sataniste. Am văzut o emisiune acum câţiva ani.
- Aţi identificat victima ? - Nu, domnule.
Vom avea nevoie de mai mulţi oameni pentru a cerceta zona.
Stabiliţi un perimetru cât mai larg posibil pe drumurile alea trei.
Notaţi numerele tuturor maşinilor care trec.
- I-23. - Spune "I-23".
Avem nevoie de asistenţă în cazul omuciderii.
Cât mai mulţi oameni, pentru cercetarea zonei.
Recepţionat, detective.
Cei de la Omucideri preiau controlul. Adu pe oricine e disponibil aici.
Spune-mi ce vezi.
Urme de legături la încheieturi, glezne şi genunchi.
Multiple plăgi înjunghiate superficiale pe abdomen.
Hemoragie în zona gâtului,
lividitate la nivelul umerilor, al coapselor şi al toracelui.
A stat întinsă pe spate o vreme, înainte s-o mute.
De-asta îi spuneau "Perceptorul".
Noi, ceilalţi, aveam nişte carneţele.
El avea ditamai caietul.
Arăta ciudat, mergând cu el din uşă în uşă, ca un perceptor...
Ceea ce nu sună prea rău, pentru o poreclă.
Fireşte, aveam obiceiul să-mi iau multe notiţe.
Nu ştii niciodată de unde sare iepurele, nu ?
Un mic detaliu, pe parcurs, te face să exclami...
Şi duce la rezolvarea cazului.
Am văzut tot felul de oameni. Toţi ne încadrăm într-o categorie.
Individul agresiv, seducătorul, figura paternă,
individul care clocoteşte de furie, şoarecele de bibliotecă...
Şi oricare dintre aceştia poate fi un bun detectiv
sau poate fi un incompetent sadea.
Tu din ce categorie făceai parte ?
Eu eram un tip obişnuit, numai că bine "dotat".
În mare parte, e vorba de cum te raportezi la autoritate.
Autoritatea şi vigilenţa pot constitui o povară,
ca autoritatea paternă. Pentru unii e prea mult.
Un tip deştept şi stabil e greu de găsit.
Eu eram aşa şi-aşa, mai bun decât alţii.
Ştiam să vorbesc cu oamenii şi eram stabil.
Însă Rust... Dosarele lui din Texas erau secretizate sau cenzurate.
Şi nu prea vorbea, cu excepţia momentelor în care voiai să tacă.
Dar era deştept.
În a doua săptămână de când lucram împreună, am văzut unde locuia.
Mi s-a făcut milă de el.
Te-aş invita să iei loc, dar...
Nu-ţi face probleme. Nu pot rămâne.
Vă spun cu mâna pe inimă, credeţi-mă...
După o anumită vârstă, un bărbat fără familie poate s-o ia razna...
Aveam de-a face cu un metapsihopat.
A trebuit să-i explic lui Marty ce înseamnă "metapsihopat".
Ce vedem aici se va mai întâmpla. Sau s-a mai întâmplat. Sau ambele.
Continuă.
Avem de-a face cu punerea în practică a unei fantezii. E un ritual.
Fetişizare, iconografie.
Asta e viziunea lui. Corpul ei e o idealizare parafilică.
Ce anume ?
Dorinţa sexuală ataşată unor practici interzise de societate.
- Ai scos asta dintr-o carte ? - Da.
Are genunchii juliţi, are pielea iritată pe spate,
herpes, gingii retrase, dinţi stricaţi. Probabil era prostituată.
Chiar dacă n-o cunoştea, avea de mult în minte chestia asta.
În cărţile alea nu te învaţă şi să nu te pripeşti cu concluziile ?
Dacă interpretezi o probă într-un anumit fel,
începi să răstălmăceşti faptele, ca să se potrivească.
Te sabotezi singur.
Ai să vezi când vom identifica victima.
Bine.
Genul ăsta de lucru nu se întâmplă din senin.
Garantez că nu e prima lui crimă. E prea specifică.
Auzi...
Ştiu că nu e momentul potrivit să-ţi spun asta,
dar trebuie să vii la cină.
N-o mai pot amâna pe Maggie, aşa că trebuie să vii.
Bine.
- Gordon, mersi c-ai venit. - Marty...
Da. Deci...
A hotărât că în seara aceea ar fi un moment bun să mă invite la cină,
ceea ce nu mi-a picat bine,
fiindcă mă gândeam la soţia şi la cei doi copii ai lui Marty,
la faptul că era ziua de naştere a fiicei mele, şi am ştiut.
Nu aveam ce face. Poate nu în acea zi, nici în următoarea...
Dar urma să-mi înec amarul în băutură.
- Lăsaţi-mă să mă ridic. - Tati !
O să-l cunoaşteţi. Trebuie să-i deschid.
Hei !
Vine Moş Crăciun !
Sari !
Oamenii de aici parcă nici nu ştiu că există lumea înconjurătoare.
Parcă ar trăi pe Lună.
Lumea e plină de ghetouri.
Toată lumea e un ghetou. Un ghetou uriaş, care rătăceşte prin spaţiu.
Scena de azi... E cel mai dement lucru pe care l-am văzut vreodată.
Dă-mi voie să te întreb ceva. Eşti creştin, nu ?
Nu.
Atunci, de ce ai crucea aia pe perete, la tine acasă ?
- E o formă de meditaţie. - Nu înţeleg.
Meditez la momentul din grădina Ghetsimani.
Ideea de a se lăsa crucificat...
Dar nu eşti creştin ? Atunci, în ce crezi ?
Cred că n-ar trebui să vorbim despre asta la serviciu.
Stai puţin.
Trei luni nu scoţi o vorbuliţă, şi acum,
când avem cazul ăsta ?! Fă-mi o favoare. Nu încerc să te convertesc.
Mă consider un realist,
dar în termeni filozofici sunt ceea ce se cheamă un pesimist.
- Ce înseamnă asta ? - Stric atmosfera la petreceri.
Să îţi spun ceva.
Nu numai la petreceri strici atmosfera.
Conştiinţa de sine a omului e o eroare tragică pe scara evoluţiei.
Am devenit prea reflexivi.
Natura a creat un aspect al naturii separat de ea.
Suntem creaturi care n-ar trebui să existe conform legii naturale...
Sună groaznic, Rust.
Suntem nişte chestii care trăiesc cu iluzia că ar avea un "sine",
această aglutinare de informaţii senzoriale şi sentimente.
Programaţi genetic cu certitudinea că am fi cineva,
când, de fapt, nu suntem nimic.
În locul tău, n-aş repeta prostiile astea.
Oamenii de aici nu gândesc aşa. Eu nu gândesc aşa.
Singurul lucru onorabil pe care-l poate face specia umană
este să nu se mai reproducă, în pofida programării genetice.
Să ne luăm de mână şi să dispărem de pe faţa pământului.
O ultimă noapte, fraţi şi surori refuzând o soartă ingrată...
Atunci, pentru ce te mai dai jos din pat ?
Îmi spun că sunt martor.
Dar adevărul e că aşa sunt programat
şi nu sunt făcut să mă sinucid.
Ce noroc pe capul meu ! Tocmai azi am ales să te cunosc mai bine.
În trei luni, n-ai zis o vorbă...
- Tu m-ai întrebat. - Da.
Iar acum te implor să taci dracului din gură.
Simt un gust neplăcut în gură. Aluminiu, cenuşă...
Aproape că poţi să miroşi psihopatia în aer.
Am o idee...
Hai să stabilim că de acum încolo maşina e un spaţiu al tăcerii, da ?
"Ştii cine m-a omorât ? 10 000 de dolari recompensă"
Ce să aduc la cină ?
O sticlă de vin... ar fi frumos.
- Nu beau. - Fireşte că nu, Rust !
La mine acasă vreau să te comporţi dracului normal.
Nu spune porcăriile astea pe care mi le-ai spus mie.
Fireşte că nu, Marty. Nu sunt un maniac, pentru Dumnezeu !
- Ce-ai auzit ? - Întreabă-l pe Cohle.
Te referi la Perceptor ? Ştii că e de la Afaceri Interne, nu ?
Aici Departamentul Omucideri. Detectivul Geraci.
Da, doamnă.
Am sunat să întreb despre acea noapte...
N-ai mai auzit aşa ceva. Avea coarne.
La naiba !
E pe bune. Genul de chestie care îţi îngheaţă sângele în vine.
Trebuie să facem o conferinţă de presă. El ce impresie ţi-a făcut ?
E deştept, retras... Nu caută să-şi facă prieteni,
dar s-a şi apucat de treabă. Are o minte bună pentru aşa ceva.
- Da... - L-ai păstra să se ocupe de caz ?
- Pe amândoi, da. - Bine. Rămâi la conducerea anchetei.
Ai la dispoziţie sala de consiliu. Mâine îi informezi pe ceilalţi.
Da, domnule. Mulţumesc.
Bună ziua, domnule !
Idiotul dracului !
Avea nişte semne ciudate.
Da. Nu te auzeam.
Coarne şi rahaturi d-astea.
Asta vreau să zic, a vrut s-o vedem.
- Nu însemnezi un cadavru decât... - Şi ce-i cu coarnele alea ?
Era o coroană.
Facem informarea mâine-dimineaţă, devreme.
Amicul meu de la AP a întrebat despre satanism.
A vorbit cu Speece. O să stea pe capul vostru.
Maiorul spunea ceva despre o conferinţă de presă.
Ce noroc pe capul meu ! Mulţumesc mult.
E în regulă dacă plec ? Am nişte nume de prostituate de la Moravuri.
Să văd dacă aflu ceva despre victimă.
- Vrei să vin cu tine ? - Nu. Îmi umplu timpul, atâta tot.
Da... Du-te, mă ocup eu de hârţoage.
Cum am zis, simţeam că m-au lovit mai multe lucruri deodată.
Ziua fiicei mele, femeia moartă şi...
Am zis să lucrez la caz până când suna DiCillo sau aflam cine e victima.
Făcusem rost de nişte adrese de la Moravuri.
Până atunci, nimeni nu a vrut să vorbească cu mine.
Bună seara, doamnelor. Speram să vă pun câteva întrebări.
- Hai, frate... - Vă fac cinste cu următorul rând.
- Ne faci probleme, domnule ? - Nu, domnişoară.
Caut informaţii despre o femeie, poate o cunoaşteţi.
- Cum o cheamă ? - Stai aşa.
Vrem două cocteiluri Long Island Iced Tea.
Doamnă...
- Apropo, mă cheamă Rust. - Eu sunt Anette. Ea e Lucy.
Cunoaşteţi o femeie cam de vârsta voastră, lucrează tot aici...
- Are cam 1,65 m. Blondă, ca tine. - Cum are sânii ?
Medii, un pic mai mari decât ai tăi. Proporţionali cu corpul, naturali.
Nu ştiu. Vedem multe fete care arată aşa prin partea locului.
E vreuna pe care n-aţi mai văzut-o în ultima vreme ? Care a dispărut ?
- Oamenii vin şi pleacă. - De ce o cauţi ?
N-aş aresta pe cineva pentru prostituţie sau droguri.
- Sunt de la Omucideri. - Cineva a fost omorât !
E o fată pe care o cheamă Liza. Mai e una, Destiny.
Dar pe Destiny am văzut-o ieri, la McDonald's.
- Dar Liza ? - E aici.
Anette, te duci să mai iei un rând, te rog ?
În regulă.
Faci rost uşor de pilule ?
Relaxează-te, vreau pentru mine.
- Amfetamină ? - Nu, sedative. Orice barbiturice.
Excitantele sunt mai uşor de găsit. Durează şi mai mult.
Nu pentru asta le vreau.
- Dar pentru ce ? - Nu pot să dorm.
Hei !
Bună, călăreţule singuratic !
Hei ! Visez.
Ce cauţi aici ? De ce n-ai venit în pat ?
Am avut un caz nasol ieri. N-am putut să dorm.
- Te referi la femeia din Erath ? - Da.
E peste tot la ştiri.
Mai e puţin şi se scoală fetele. Mi-a fost dor de tine zilele astea.
Rahat ! Trebuie să fac duş.
Azi am o informare şi, poate, o conferinţă de presă mai târziu.
Dacă sună Speece, spune-i că toată dimineaţa sunt ocupat cu informarea.
- Marty a zis că face el asta. - Aşa este.
- Bună, frumoaso ! - Bună dimineaţa, scumpule !
- Marty, cum vrei cafeaua ? - Tare şi neagră, exact ca tine.
Au venit amprentele. Dora Kelly Lange.
Are antecedente pentru furt, consum de droguri şi prostituţie.
Adresa, lângă St. Martinville.
Proprietarul spune că nu mai stă acolo de un an.
Fostul ei soţ, Charlie Lange, face opt ani pentru cecuri false.
Maică-sa stă lângă Breaux Bridge, permisul expirat, şi a sunat DiCillo.
A spălat-o. N-avea nicio amprentă pe ea.
Urme de legături la încheieturi şi la glezne,
de la o frânghie de 1 cm grosime. A stat legată 10, poate 20 de ore...
Semne de raport sexual vaginal. A fost legată în picioare.
Nu mâncase de o zi, poate mai mult.
Consumase acid lisergic şi metamfetamină.
"Cristale" şi LSD...
- Cât LSD ? - Greu de spus.
Trebuie să aşteptăm rezultatele spectrometriei de masă.
Deci a fost drogată, legată, torturată cu cuţitul,
strangulată, pusă în poziţia aia...
Da.
Dar chestiile astea ?
Coroana, în lipsa unui cuvânt mai bun,
e făcută din spini, trestie şi iarbă, înfăşurate în jurul unei crengi.
Coarnele sunt de cerb. Din nou, nicio amprentă.
Simbolurile sunt pictate cu vopsea albastră, cu degetul înmănuşat.
- Ai idee ce înseamnă toate astea ? - Nu ştiu.
E ceva primitiv, ca arta rupestră.
Poate ar trebui să vorbiţi cu un antropolog.
La cât şi-a dat silinţa individul, pare ceva personal.
Nu cred.
A fost un act emblematic, plănuit, dar, într-un anumit sens, impersonal.
Gândeşte-te la legătura de la ochi.
Locul ăsta parcă ar fi amintirea unui oraş, care se estompează.
De parcă aici a fost dintotdeauna o junglă...
Încetează cu porcăriile astea. E lipsă de profesionalism.
Ai impresia că încerc să par profesionist ?
Nu mai spune chestii bizare. Cum că simţi miros de psihopatie
sau că eşti în amintirea unui oraş care se estompează. Încetează !
Având în vedere cât timp mi-a luat să-mi găsesc liniştea,
nu cred că am să renunţ la ea de dragul tău, Marty.
- Ai reuşit să dormi azi-noapte ? - Eu nu dorm. Doar visez.
"Ocult" ! Nu ştiu dacă chestia asta e doar opera unui nebun sau nu.
Dar Speece şi superintendentul sunt cu ochii pe noi,
ziarele fac scandal, grupările religioase, la fel. Detectivule...
Iată ce-am aflat până acum.
Numele victimei este Dora Kelly Lange, 28 de ani.
Afacerile te ţin ocupat ?
Da. Am firma de pază, investigaţii particulare... Chestii de rutină.
Mulţi poliţişti ies la pensie şi în 10 ani ajung la cimitir.
N-au familii, au mult timp liber...
Un sfat: dacă ajungeţi la pensie, găsiţi-vă ceva de făcut.
Ieşiţi pe străzi. Faceţi lista tuturor celor cu care se vedea.
Clienţi obişnuiţi, traficanţi, clienţi agresivi, oricine.
Întrebări ?
Crezi în stafii ?
Ce-am vorbit noi despre maşină ca spaţiu al tăcerii ?
Ai auzit ceva neobişnuit între 22:00 şi 1:00 prin împrejurimi ?
Nu, dar, uneori, oamenii vânează porumbei pe aici.
Au găsit o femeie ?
- E fata Fontenot ? - Cine ?
- Ce te-a făcut să spui asta ? - Nu ştiu.
A dispărut cu ani în urmă, ultima oară când s-a întâmplat ceva aici.
Am crezut că ea este.
- Câţi ani avea fata dispărută ? - Nu ştiu, era mică.
Ştii unde locuieşte familia ei ?
Aveau o casă mai jos, la câteva străzi. După asta, s-au mutat.
O cunoşteaţi pe fata familiei Fontenot, cea care a dispărut ?
Ea ?
Familia ei a venit la slujbă o dată sau de două ori, acum cinci-şase ani.
- Ea e fata ? Doamne ! - Nu, domnule, nu e ea.
Mă scuzaţi.
Credeţi cumva că asta are legătură cu pisicile ?
- Ce pisici ? - Două pisici.
La distanţă de câteva săptămâni una de alta. Cineva le-a tăiat,
le-a scos maţele şi le-a ţintuit de uşa bisericii. De două ori !
Am anunţat poliţia, dar suntem o congregaţie afro-americană.
I-am rugat să facă investigaţii.
- Noi nu ne ocupăm cu aşa ceva. - Atunci, cine ?
Pot să vă întreb ceva ?
Vi se par cunoscute desenele astea ? Le-aţi mai văzut ?
Nu. Sunt genul de semne scrijelite pe copaci.
Dar astea ?
Când eram ţânc, mătuşa ne-a învăţat să facem nişte chestii asemănătoare.
- Ce sunt ? - Unii le zic capcane pentru păsări.
Mătuşa le numea "plase de prins diavoli".
Le atârni în jurul patului şi prinzi diavolul care dă târcoale.
- Interesant. - Era o femeie minunată.
Era credincioasă, dar asta n-o împiedica să fie superstiţioasă.
Am crezut mereu că e ceva pentru copii, să-i ţină ocupaţi.
Le spui o poveste ca să lege nişte beţe.
Asta e tot ce avem despre dispariţia fetei.
Nu e nimic aici. Scrie "posibilă sesizare eronată".
Au trecut cinci ani de atunci. Ted Childress era şerif atunci.
Acum cred că trăieşte în Gulf Shores.
Dispare o fată de 10 ani, şi nu sunt anunţate autorităţile statale ?
Staţi puţin. Din câte am înţeles, a luat-o tatăl biologic.
Aţi verificat cazierul maică-sii ? Consum de droguri, prostituţie...
Cred că Ted îi cunoştea familia,
şi s-a gândit că fetiţei îi va fi mai bine cu taică-său.
Maică-sa a fost de acord. A făcut sesizarea, după care a lăsat-o moartă.
A şters-o cu iubitul ei.
Am înţeles că aţi mai primit o reclamaţie prin decembrie.
O fetiţă pe care a fugărit-o cineva prin pădure ?
Da, v-am adus şi dosarul ăsta.
Ce naiba e asta ?
A spus că "un monstru cu urechi verzi" a fugărit-o prin pădure.
Am pus-o să-l descrie unui grafician,
şi ne-a spus că portretul-robot seamănă leit.
Dacă vreţi să-l daţi în urmărire generală, n-aveţi decât.
Time-out, băieţi. Trebuie să merg după bere.
Ce-ar fi să mai aştepţi ?
- Bine, atunci, duceţi-vă voi. - Nu vrem să facem asta.
Vi se pare admisibil aşa ceva ? Voi mă trageţi de limbă.
Dacă vrei să câştigi încrederea cuiva, poţi măcar să-i faci cinste, nu ?
Şase cutii. Old Milwaukee sau Lone Star, nimic cu pretenţii.
De ce ţi s-a năzărit asta dintr-odată ?
Fiindcă e joi şi e trecut de 12.
Joia e una dintre zilele mele libere.
În zilele libere încep să beau la 12. Nu vă las să-mi stricaţi obiceiul.
Ţi-aş fi recunoscător dacă te-ai grăbi.
Ieri, la ora 6 dimineaţa, nişte civili au găsit cadavrul unei femei
într-un lan de trestie-de-zahăr de lângă Erath.
Credem că această persoană a fost omorâtă.
Încă nu putem face publică identitatea victimei
şi nici nu putem oferi mai multe detalii despre crimă.
Anchetatorii noştri au câteva piste
şi sperăm să arestăm un suspect cât mai curând.
Făptaşul va fi prins şi va cunoaşte dreptatea în stil Louisiana.
Charlie, hai să vorbim despre fosta ta soţie, Dora Lange.
Vreţi să vorbim despre Dori ? Ce-a mai zis c-am făcut ?
Nimic. Vrem doar să ştim dacă ştii ce mai face.
- Poate, unde locuieşte ? - Nu.
A divorţat când am împlinit un an de puşcărie.
Nu-i port pică.
- E dependentă ? - De "iarbă", metamfetamine, alcool...
- De toate. - Charlie, cum v-aţi cunoscut ?
Am copilărit împreună, ne-am lăsat de liceu, ne-am căsătorit în pripă.
Ştiţi cum este. Îţi doreşti o nevastă, dar nu tot timpul.
De ce spui că nu mai ştii nimic de ea,
când te-a sunat aici recent ?
Nu m-a ajutat cu nimic. Vorbea în dodii.
Vezi ? Exact ăsta e genul de lucru care ne interesează.
Bine. Aveam nevoie de nişte bani pentru magazin,
iar Dori îmi datorează bani. N-are telefon,
aşa că i-am dat prietenei sale, Carla, un număr la care să mă sune.
Când a sunat, vorbea în dodii.
Numele complet şi numărul de telefon al Carlei.
- Cum adică vorbea în dodii ? - Adică era în lumea ei.
Era drogată, bine ? A zis că vrea să se facă călugăriţă...
- De ce tocmai călugăriţă ? - Nu ştiu, era drogată.
Terminată.
Zicea că a întâlnit un "rege"...
La naiba !
În fine, nu vreau să mă ştie toată puşcăria de turnător.
Mai scuteşte-mă ! Eşti la Avoyelles. E un parc de distracţii.
Să vezi cum e Angola...
Sunt surprins că aveţi neonazişti aici.
Ce-a făcut Dori ?
Dori e moartă.
Vă mulţumesc, băieţi. Aproape că am trăit un moment special.
Vreţi să trecem în revistă tot cazul sau doar finalul ?
Nu, toată povestea din punctul tău de vedere, dacă nu te deranjează.
Cum zicea şi el, uraganul Rita a distrus dosarele.
Ceea ce nu a spus el este că e altceva la mijloc.
Ceva nou. Poate victima din Lake Charles ?
- Ce te face să spui asta ? - N-aţi făcut publice detaliile.
Da, aşa e. Ştii ceva despre asta ? Despre Lake Charles ?
Ar trebui să-mi arătaţi ce aveţi, să-mi reîmprospătaţi memoria.
Să auzim întâi povestea ta, să vedem cum se potriveşte cu ce avem noi.
Cum vrei, şefu'.
Apropo de Cohle, cum a fost cu cina la care a venit beat ?
Da...
Ei bine...
Cina a fost puţin mai târziu.
A fost destul de amuzant, cu florile...
Citise undeva că, dacă eşti invitat la cină, trebuie să aduci flori.
Ce naiba ?! Abia te mai ţii pe picioare.
Ce este ?
Nu bei cu mine şi cu băieţii,
dar simţi nevoia să te îmbeţi înainte să-mi vizitezi familia ?
Nu, Marty, ai înţeles greşit. N-am vrut să mă îmbăt, bine ?
Nu beau fiindcă sunt alcoolic. N-am vrut...
Căutam o informatoare. Am nimerit într-un bar.
Stăteam acolo...
N-am reuşit să găsesc niciun motiv să nu mă îmbăt.
De obicei, reuşesc...
Nu-ţi face griji. Mai bea nişte cafea.
Încearcă să faci conversaţie 10 minute, atâta tot.
Am înţeles.
Îl sun pe Chris sau sun pe altcineva, să te ia de aici.
Marty...
- Îmi cer scuze. - Nu contează. Încercăm altă dată.
Rust, mă bucur să te cunosc, în sfârşit ! Scuze c-a durat atât.
Am încercat să-i spun că nu eşti prea sociabil.
La care eu am răspuns: "Viaţa ta e în mâinile lui, nu ?"
Normal că ar trebui să-i cunoşti familia.
Nu e aşa de dramatic cum crezi tu. N-am tras niciodată cu pistolul.
- Tu ai tras cu pistolul ? - Audrey !
- Da. - Ai împuşcat oameni ?!
- Maisie ! - Tati n-a împuşcat pe nimeni.
Foarte bine. Nu e frumos să împuşti oameni.
- Dar tu ai împuşcat ? - Marty spune că eşti din Texas ?
Din sudul Texasului. Am copilărit în Alaska.
Însă lucrez aici de 10-12 ani.
- În ce domeniu ? - Narcotice, în cea mai mare parte.
M-am ocupat de jafuri în Houston până în '89.
Revin imediat. Vedeţi-vă de mâncat.
Îţi place să fii poliţist ?
Nu tocmai. Dar e o muncă valoroasă, şi sunt bun la asta.
- Nu eşti însurat ? - Am fost. Nu mai sunt.
Ai fost poliţist şi când erai însurat ?
Chris, mersi pentru mesaj. O să-ţi fie recunoscător.
Bine, atunci, eu îţi sunt recunoscător.
- Copii ? - Unul singur.
A murit. Căsnicia s-a destrămat destul de repede după aia.
Îmi pare rău.
Chris Demma vrea să vorbească cu tine în legătură cu un informator.
În casă, în stânga.
- Mă scuzaţi. - Fireşte.
Ce-a fost asta ?
Despre ce aţi vorbit ?
Despre slujba voastră. Marty, ce ştii despre el ?
Nu prea multe. E posibil să fie bun. Se descurcă bine cu cazul ăsta.
Îngâmfat...
- Ce ? - Ai încercat să afli ceva despre el ?
Iubito, crede-mă, nu vrei să afli ce e în mintea lui.
- Ce voia ? - Aflase ceva despre un informator.
Mulţumesc pentru cină, Maggie. Arată grozav.
Cu plăcere.
- Fără broccoli ! - Poartă-te frumos !
- Trebuie să pleci sau ce ? - Nu, poate aştepta până mâine.
Rust, ce ziceai înainte ?
Putem găsi un subiect de discuţie mai vesel.
Marty, ţi-am văzut masa. Pescuieşti ?
Puţin.
Deci tu şi Cohle v-aţi certat în 2002 ? Aşa am auzit.
Ce s-a întâmplat între noi n-are nicio legătură cu Dora Lange.
Am fost coleg cu Rust Cohle şapte ani. Oamenii, relaţiile se mai schimbă.
- Aţi păstrat legătura ? - Nu.
N-am mai vorbit cu Rust de 10 ani.
Da.
Orice am... Era un detectiv bun.
Nu contează cum ne-am despărţit.
Pot spune asta, fiindcă e adevărat.
Nu sunt ranchiunos. Cred că faci cancer dacă ţii la supărare.
Dar de ce vorbesc despre cină ?!
Dacă vreţi să trecem în revistă cazul Lange, foarte bine.
- Cât priveşte restul, ce se petrece ? - Scuze, am auzit diverse poveşti.
Am auzit că era un as în rezolvarea cazurilor, nu ?
Aş vrea să înţeleg cum îi mergea mintea.
Cum îi mergea mintea... Sigur.
Celălalt proprietar a zis că a distrus locuinţa şi i-a reţinut garanţia.
Vecinii sunt în regulă.
Cei care-şi amintesc de ea spun că se întorcea dimineaţa devreme,
asta, dacă se întorcea.
N-aţi ratat niciun bar azi, nu-i aşa ?
Du-te dracului, Cohle ! Fă-ţi singur treaba, turnător de rahat !
Mai zi o dată, beţivule !
Hei !
Ştii ceva ? Du-te în mă-ta, Perceptorule !
Ce mama dracului ?!
Să revenim... Trei prostituate şi-au amintit de ea.
Nimeni n-o ştia prea bine, evident.
Câteva şi-au amintit că au văzut-o ocazional.
Apărea prin parcările de tiruri când avea nevoie de bani.
Ai făcut rost de nişte nume ? Care sunt alea ?
Am vorbit cu amicul meu de la AP despre Marie Fontenot.
Mi-a zis că unchiul ei e Danny Fontenot, aruncătorul de la LSU.
Da, l-am văzut jucând. Mare jucător !
- Locuieşte în apropiere. - Mersi, băieţi !
Voi doi aţi aflat ceva azi ?
- Nu cine ştie ce, domnule. - Poate îl ştiţi pe reverendul Tuttle.
Gestionează campaniile statale de binefacere. Detectivii Hart, Cohle.
Mă bucur de cunoştinţă, domnilor detectivi.
Încântat de cunoştinţă. Cohle.
Cazul vostru i-a făcut circumspecţi pe mulţi.
Se încuie uşi care înainte rămâneau deschise.
Am vorbit cu Eddie despre asta. E foarte îngrijorat.
Am discutat despre o brigadă care să ancheteze crimele anticreştine.
- Poftim ? Chiar aşa ? - Da.
E de prisos să le spun unor oameni în poziţia voastră,
dar în culise se duce un război nevăzut.
- Mulţumesc pentru ce faceţi. - Noi vă mulţumim, domnule.
Ei bine...
Eddie se va bucura să afle că de caz se ocupă nişte oameni de nădejde.
- Îţi baţi joc de mine ? - Incredibil !
Anticreştine ?! Jigodiilor ! Şi cine dracu' e Eddie ?
- Vorbeşte serios ? - Nu are televizor.
- Cine e Eddie ? - Şi e din Texas.
E guvernatorul, Edwin Tuttle ! Sunt veri primari.
Acum are sens.
Auzi, Cohle ? Se aude malaxorul care o să te facă chiseliţă.
Nu aud decât un cârd de găini.
Ai grijă ce spui, că o să-ţi scoată ochii găinile astea.
Bună ! Îl caut pe detectivul Hart. Am un teanc de depoziţii pentru el.
Judecătorul Sutpen mi-a spus să i le dau detectivului Hart.
- Astea sunt... - Depoziţiile.
Mă gândeam să ţi le prezint.
Grozav ! Hai să găsim un loc unde să putem discuta...
Mersi, Cathleen.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Chiar pe aici.
Victima era Dora Lange, dar v-aţi interesat de Marie Fontenot. De ce ?
O fată dispărută de cinci ani, sesizare eronată...
Avea un unchi care locuia în apropiere. Să-i spunem intuiţie.
Uneori, e mai vioi. Vă ajut eu.
Dle Fontenot...
Ne-am cunoscut acum şapte ani. Îl vizitam pe Skip Hays.
Am jucat pentru USL. Aruncaţi mingea ca nimeni altul, domnule.
Danny ? Omul acesta e detectiv, de la poliţie.
Îmi vorbeşte de parcă aş fi un copil.
Îmi cer scuze. Voiam să vă întrebăm despre nepoata dv., Marie...
Câtă suferinţă poate să îndure o familie ? Trăim cum putem.
- L-aţi cunoscut pe tatăl lui Marie ? - Pe Len ? Len Stroghes era tatăl ei.
E în regulă.
Întrebăm fiindcă
am auzit că Marie n-a dispărut, ci a luat-o el.
Aşa a spus Debbie.
Ştie cineva ceva despre Len ? Poate, unde locuieşte acum ?
Scuze, ultima întrebare. Ştiţi unde e Debbie acum ?
S-a măritat cu altul, nu cu tipul cu care trăia când Marie...
Ultima oară când am auzit, era în Vegas.
- Cred că lui Marie îi plăcea aici. - Da.
- Toate astea, la dispoziţia ei. - Danny era mort după ea.
Nu eram tutorii ei legali, dar se juca aici tot timpul,
mai mult decât acasă la maică-sa...
Îmi dau seama de ce. Ce are Dan, dacă-mi daţi voie să întreb ?
Ne-au zis doar că a avut un accident cerebral, o serie de atacuri...
Marty !
Mă scuzaţi.
Uită-te înăuntru, pe jos, în dreapta.
Nu ştiu ce e asta.
Nu m-am mai uitat înăuntru de când a venit prima oară poliţia...
Pariez că vă interesează punctul culminant.
Locul din care am scos copiii.
Sigur că da, eventual.
Cum arăta ? Victima din Lake Charles.
Poţi să ne spui ceva despre asta, dle Cohle ?
Seamănă mult cu cea din '95. Dar ştiaţi deja asta.
Sunt detalii care se potrivesc cu cazul din '95.
Detalii care n-au fost făcute publice.
Ai dispărut timp de opt ani, nu-i aşa ?
- Ai reapărut aici în 2010. - Întrebarea mea este...
Cum să fie el, dacă l-am prins în '95 ?
Într-adevăr, domnilor detectivi, cum ?
M-am gândit că ştii tu.
Atunci, pune dracului întrebările care trebuie.
Traducerea şi adaptarea: D3athD3al3r @ Myself Team
Sfârşitul episodului 1