O fetiţă trăieşte printre noi.
Va schimba lumea.
- Dacă supravieţuieşte. *- Chiar dacă lumea e-ntunecată*
Believe - 1x01 *încearcă să luminezi o mică parte*
Nu fugi şi te ascunde
Thanks chamallow - www.addic7ed.com -
Dă puţin din inimă
Doar atunci va începe să bată cu adevărat
Bucură-te de viaţă
Nu durează prea mult
- Bo, ce melodie e aia ? - E dintr-un vis de-al meu.
- Ce drăguţ. - *drum întortocheat"
Tracy mi-a trimis un mail.
A sosit noua canapea.
E puţin mai verzuie decât mă gândeam eu.
Probabil că e de la imagine.
Depăşeşte-mă ! Ce culmea e !
Ce se întâmplă ?
Tot în spate a rămas. Sunt ei. Ne-au găsit.
Ţineţi-vă ! Ţineţi-vă !
Maggie.
Eşti bine ?
Aşa cred.
Ia-o pe Bo.
Ia-o.
Sună la Channing.
Au găsit-o.
- Acum vin ! - E inconştientă.
Staţi aşa. Acum vin.
Dumnezeule. Dumnezeule.
Sunteţi bine ? Sunteţi rănit ?
- Sună după o ambulanţă. - Poate că asta vă va ajuta.
Nu. E doar o fetiţă micuţă.
Te rog.
Nu-mi pasă.
Las-o jos.
N-o mişca.
Sunt doctor.
Acum vine o ambulanţă.
Doamne ajută.
Eşti bine ?
Închisoarea statală "Kingsland" Georgia
- Vă rog. - Mulţumesc.
Trezeşte-te, sălbaticule, ţi-a sosit preotul.
E un joculeţ pe care ne place să-l jucăm.
- Vă veţi descurca ? - Da.
Mulţumesc.
Bună seara.
N-am cerut un preot.
Aveţi un istoric infracţional atât de mare, domnule Tate.
Prima dată aţi fost arestat la 14 ani,
după asta aţi fost de numeroase ori arestat pentru jaf şi ultraj.
Şi acum veţi fi executat în 30 de minute pentru comiterea a 2 crime.
Şi nu aveţi nimic de spus la spovedanie ?
Sunt nevinovat. Mi s-a înscenat.
Nimeni nu pare să vă creadă, nu-i aşa ?
Nimeni nu v-a crezut.
Nici prietenii, nici familia nu au venit astăzi pentru a fi alături de dvs,
şi nu au făcut asta nici în cei 7 ani de când sunteţi aici.
Trebuie să vă fie foarte greu să vă menţineţi speranţa,
amintindu-vă cine aţi fost odată.
- Nu am nevoie să mă spovedesc. - Păi...
Doamne ajută pentru asta.
Trăim într-o lume,
unde toată lumea vrea iertare.
Dar nimeni nu cere făgăduire.
Ce vrei ?
Sunt aici...
pentru a vă ajuta,
să evadaţi.
Majoritatea sunt zgârieturi şi vânătăi, nu ?
Da, dar e tot inconştientă.
Trebuie să ne asigurăm că nu există leziuni interne.
Opriţi-l.
Vă rog opriţi-l.
S-a trezit ?
Ăla e creierul ei ?
- Ceva nu e bine. - Sistemul funcţionează.
Mai verifică o dată.
Opriţi-l !
Încă un minut te rog !
Nu, e în regulă aici.
E ciudat, aşa-i ?
Opriţi-l !
Opreşte-l !
Mulţumesc.
Deci, dacă spun da, care e faza ?
Nu vă eliberez pur şi simplu.
Vă angajez.
Noaptea trecută, un bărbat şi o femeie au murit într-un accident de maşină.
Erau părinţii adoptivi a unei fetiţe pe nume Bo.
Da, n-o să meargă.
Winter, ai grijă la mărgele.
Dar ăsta nu a fost un accident,
a fost o încercare eşuată de răpire a fetiţei.
Acum ea e la Spitalul Sf. Ann
şi trebuie să ajungem acolo înainte ca alţii să o facă.
Da, păi ghici ce ?
- Nu sunt un răpitor. - Nu vă cer să o răpiţi,
vă cer să o salvaţi.
Această fetiţă,
e foarte importantă.
Şi aveţi 4 minute şi...
54 de secunde pentru a vă decide.
Despre ce dracu' vorbeşti ?
Hă ?
Ce ? Crezi că e amuzant ?
Sunteţi greu de cap sau doar încăpăţânat ? Vă ofer o cale de ieşire.
- 4 minute, 30 de secunde. - De ce aş avea încredere în tine, hă ?
Hă ?
Ştii ce se întâmplă când te încrezi în oameni ?
În aşa zişii tăi prieteni ?
De ce crezi că mă aflu aici, hă ?
Liber.
Fără puls.
Bine. Dă-i una de adrenalină, una de atropină.
Liber.
- Haide. - Au trecut 13 minute, domnule doctor.
Domnule doctor.
- Îl declaraţi decedat ? - Nu.
Domnule doctor.
11:58 P.M.
Aţi făcut tot ce aţi putut.
Îmi pare rău, domnule doctor.
Şi deşi am trecut prin valea umbrei morţii,
eu nu mă tem de nici un rău, căci Tu eşti cu mine.
Ai 50 de secunde.
Uite, n-a fost vina mea. Spuneau că va fi doar o spargere şi un furt. Mi-au înscenat-o.
Nu-mi pasă.
40 de secunde.
20 de secunde.
De ce eu ?
Pentru că am încredere în tine.
Ok.
Aleluia.
Opriţi luminile.
Şi sistemul.
Mâinile.
Eliberează-i mâinile.
Şi picioarele. Picioarele.
Bun, bun, acum loveşte-l. Loveşte-l !
Haide, loveşte-mă !
Nemernicule.
Prinde. Prinde.
O iei pe la stânga.
Prin stânga, prin stânga.
Luminile de urgenţă, grăbeşte-te.
Unde e cheia ? Unde e cheia ?
Sectorul C.
A luat-o pe acolo. A luat-o pe acolo.
Pacea fie cu voi.
Să mergem.
Da, şi eu sunt încântat să te cunosc !
Bine, opreşte-l !
Opreşte-l !
Bună dimineaţa.
Eu sunt Winter.
Vom zbura câteva ore, şi vom vorbi.
Ce crezi legat de asta ?
N-am spus să fie încătuşat.
Da, e puţin entuziastă.
- Nu mă cunoşti deloc. - Descătuşaţi-l.
De ce el ? E un criminal. De ce nu eu ?
Hai să vorbim de asta mai târziu.
Tu eşti Bo, nu ?
Eu sunt doctorul Terry, sunt un rezident aici.
E o ţestoasă drăguţă.
Numele lui e Stanley.
Mama mi l-a dat.
Mama mea adevărată.
Nu mi-o amintesc.
O să mai faci câteva teste, dar,
o să fii bine.
Însă mai sunt câteva lucruri...
Maggie şi George.
A fost un accident foarte urât.
Sunt morţi.
Îmi pare atât de rău.
Mi-au fost părinţi doar 2 săptămâni.
Dar erau atât de drăguţi.
Omul din salonul de lângă.
Nu e vina ta.
Pardon ?
Nu poţi demisiona.
Eşti un doctor bun.
L-ai salvat pe Senga.
- Cine e Senga ? - Haide măi !
Ai avut grijă de el !
Eşti obosită, Bo.
Voi veni mai târziu să văd cum eşti, ok ?
Cum e Senga ?
Îmi pare rău, nu ştiu pe nimeni cu numele Senga.
Odihneşte-te !
Domnişoară Moore.
Bună Skouras.
- Fata e la Spitalul Sf. Ann. - Ştiu. Mă voi duce mâine.
Mâine va fi prea târziu.
Winter va veni după ea.
Milton Winter ?
E mort.
Asta vrea el să creadă cu toţii.
Am fost destul de clară. Diseară îmi voi lua liber.
E ziua mamei mele.
- Bo e la Spitalul Sf. Ann. La etajul 8. - Mesdames et Messieurs...
Sună-mă când o ai.
Mulţumesc.
E o onoare să ofer Premiul Umanitar din acest an
domnului Roman Skouras.
Fenomene inexplicabile
au făcut parte din viaţa lui Bo încă de când s-a născut.
Aceste evenimente sunt imprevizibile.
Dar par să aibă legătură cu emoţiile ei.
Nu are nici un control asupra lor.
Însă începe să devină persoana care o să fie într-o zi.
Era un tip, Jerome, în închisoare.
Putea să îndoaie linguri.
Aici vorbim de ceva foarte real, domnule Tate.
Şi la Jerome era real.
Totuşi nu putea îndoi cuţite.
Am putut să o ascundem multă vreme.
Vrem să o împărţim cu întraga lume la
momentul potrivit.
Oamenii care au încercat să o răpească sunt oameni foarte puternici.
Vor să deţină toate talentele sale pentru ei înşişi.
Ei cred că oricine îi controlează abilităţile va controla lumea.
Chiar dacă toate astea sunt adevărate,
de ce eu ?
Un dispozitiv de urmărire GPS avansat.
Vom şti unde eşti cu exactitate, plus, minus 1 metru.
Asta e doar pentru a ne asigura că îţi faci partea din înţelegere.
Şi dacă vei vrea să-l dai jos, va trebui să-ţi tai piciorul.
Poate c-o s-o fac.
Eşti invitatul meu.
- Vom ateriza în 5 minute. - O să-mi daţi o armă, nu ?
Noi nu lucrăm cu armele, domnule Tate.
Noi suntem tipii buni.
E adevărat, v-aţi băgat preavizul ?
Nu e vorba doar de asta, nu ?
Îmi pare rău să aud asta.
Va trebui să te machiem puţin pe drum pentru a face să pară că chiar ai vânătăi.
Asta nu face parte din înţelegere.
Ziua asta poate că e cea mai importantă din viaţa dvs.
Emoţionant, nu-i aşa ?
Dacă te face să te simţi mai bine,
nici eu nu am o zi bună.
Credem că e la Terapie Intensivă.
Vom intra prin Camera de Urgenţă,
tu te vei duce după ea şi te vei întâlni cu Santos acolo.
- Asta e. - Lasă-l jos, să mergem.
Haideţi, acum.
Avem o fereastră.
- Ce avem ? - A căzut de pe o scară.
Are contuzii pe faţă şi braţe, dar e stabil.
Atunci lăsaţi-l undeva, avem un accident de autobuz. Să ne mişcăm.
Haideţi, să ne mişcăm, haideţi !
- Scuze. - Mă scuzaţi.
Scuză-mă, unde e fata care era acolo ?
E stabilă, au mutat-o.
Miroşi.
Am picat într-un canal.
- Însă m-au spălat. - Tot miroşi.
- Ba nu. - Ba da.
- Cum te cheamă ? - Tate.
- Plângeai. - Nu, nu făceam asta.
- Ba da, o făceai. - M-am lovit la cap.
Vânătăile alea sunt false.
De unde ştii tu ?
Pentru că, nu simţi nici o durere.
- Pot să le ating ? - Nu.
Vezi ? Doare rău.
Trebuie să mergem.
- Eşti noul meu tată adoptiv ? - Nu.
- Bine. Deoarece mirosi. - Da.
- Am stabilit deja asta. - Nu merg cu tine.
Ba da, o să mergi. Winter spune că trebuie să vii cu mine.
- Milton ? - Winter !
Miltoin Winter. Unde e ?
Te duc la el.
Ok.
Ştii de ce plângeai ?
- Ţi-am spus că doare. - Nu.
Ţi-ai adus aminte că erai bun odată.
- Haide, să mergem. - Doamne !
Unde mergeţi ?
O duc la radiologie.
Bine.
Voi veni cu voi.
- Cum te simţi ? - Bine.
Nu-ţi face griji, mă voi ocupa eu de ea.
Trebuie s-o fac eu.
Politica spitalului.
Ştii ceva ? Voi lua eu fata.
Mi-aş putea pierde slujba. Doamnă doctor...
Elliot.
Sunteţi bine ? Arătaţi puţin palidă.
- Te rog, nu vreau să te lovesc. - Nu e o problemă.
Eşti sigur că nu vrei să mă loveşti ?
Nu e frumos.
Haide, haide !
Hai, hai, hai, hai, hai !
Opreşte, te rog !
- Crezi că o să fie bine ? - Cine ?
Acea doamnă.
- Am împuns-o tare în fund. - Da, va fi bine. Cui îi pasă ?
- Unde mergem ? - Nu ştiu.
- Unde e Milton ? - Nu ştiu. Poţi să taci puţin ?
Ştiu cine este Senga.
Ce ?
Senga.
Nu e un pacient vechi.
Trebuie să-l găsim pe doctorul Terry şi să-i spunem, astfel nu-şi va mai da demisia.
Fiica ta, a plecat.
Nu e fiica mea.
Grozav.
Ai întârziat.
- Am o viaţă, ştii. - Îmi pare rău.
- A mâncat ? - Nu prea. Am încercat totuşi.
- Poţi să mă plăteşti duminică. - Mulţumesc, Carmen.
Tată.
Un om am murit astăzi.
Am încercat să-l salvez, dar nu am putut.
Prima dată, ştii ?
Nu ştiu.. am mai văzut oameni care mor şi înainte, dar...
acest tip... eram sigur că-l pot salva.
Cred că ai avut dreptate.
Îţi aminteşti ce obişnuiai să-mi spui ?
Nu ?
Eu da.
Ai spus că nu ai veni la mine nici dacă eram ultimul doctor pe pe planetă.
Aveai dreptate.
Tot timpul ai dreptate, omule.
Tot timpul atât de puternic.
Plin de opinii.
Şi când te-ai îmbolnăvit,
voiam să te ajut.
Era să...
Era să te vindec. Voiam să-ţi arăt că nu ai dreptate.
Şi tu era să-mi mulţumeşti.
Fii fericit că mi-am dat demisia astăzi.
Vezi ? Tot timpul ai ultimul cuvânt.
Chiar şi când n-o poţi spune.
Ce faci ?
- Am nevoie de o adresă. - Nu poţi fugi pur şi simplu !
Trebuie să mergem pe strada Oswald numărul 1422.
- Despre ce vorbeşti ? - Trebuie să-i spunem doctorului Terry despre Senga.
Poţi să taci şi să asculţi pentru un moment, ştrengaro ?
Nimănui nu-i pasă.
Nu-i de mirare că ai avut 20 de părinţi adoptivi.
Eşti răutăcios. Şi eşti tâmpit.
Şi ai probleme cu mânia.
Băieţi, intraţi. Să mergem.
- Channing ! - Haide, trebuie să mergem.
Să mergem.
Unde naiba suntem ? Trebuia să ne întoarcem la ambulanţă.
Da, păi nu puteam ajunge acolo, pentru că ceva tip mă bătea de mă rupea.
Nu a fost un tip, a fost o tipă.
- Da, adică voiam să zic că... - O fată te-a bătut ?
Da. Bine.
Dar a fost... una mare.
Nu a fost mare.
Aici.
Dă-mi asta.
Milton !
Bo !
Ai venit să mă vezi.
Uită-te la tine, ce mare eşti.
Nu sunt. Te-am văzut acum două săptămâni.
Dşoară Channing. Du-te şi arată-i lui Bo noile haine.
- Bine lucrat, Dl. Tate. - Brăţara, o vreau jos.
- Nu-i atât de simplu. - Am avut o înţelegere.
- Am zis să vii să lucrezi pentru mine. - Da, şi ţi-am făcut treaba.
Treaba ta... de abia a început.
Sunt sigur că ai observat
că Bo e o fetiţă foarte specială.
Treaba ta e s-o protejezi.
S-o ţii în siguranţă.
- Ce ? De acea femeie ? - Acea femeie,
şi oamenii pentru care lucrează acea femeie.
- O să fie noul meu tată adoptiv ? - Într-un moment, dragă.
În câteva ore, o să mergi în Buffalo, New York.
O să începi prin a sta puţină vreme acolo.
- Asociaţii noştri te vor ajuta. - E răutăcios.
- Şi pute. - Da, am căzut în canal !
Ţi-am spus !
Vezi, nici ea nu vrea să fie cu mine.
Te vom ajuta.
Dar responsabilitatea supremă pentru binele ei, e sănătatea,
educaţia,
astea aparţin de tine.
Uite,
nu sunt Mary Poppins, da ?
Milton, vreau să stau cu tine.
Vino aici, dragă. Vino.
Ascultă.
Am vorbit despre asta, îţi aminteşti ?
Şi dacă spun da,
câte săptămâni ar trebui să dureze treaba asta ?
Săptămâni ?
Dar ce ? Luni ?
O să fie cei mai frumoşi ani din viaţa ta.
Ne-a luat cinci ani s-o găsim pe fata Adams şi tu ai pierdut-o într-o singură zi ?
Haide jigodie, ce ai ?
Singura dată relevantă în Baltimore e
o proprietate pe care Winter a cumpărat-o cu un an înainte să moară.
Adresa e
strada Newkirk 6105.
Arată ca un depozit.
Îţi trimit coordonatele în GPS-ul tău.
Da ! Întoarce-te.
Arăţi minunat.
- Mulţumesc. - Îţi place ?
Adversarul e plin de resurse.
Aşa că foloseşte cât mai puţin celularele şi celelalte electronice.
Channing îţi va monitoriza...
locuinţa. Progresul tău.
Realizezi că nu am fost încă de acord cu astea ?
Ba da, ai fost.
Eşti pe toate canalele radio.
FBI, poliţia, toată lumea te caută.
Poate că-mi asum riscul.
Nu rezişti nici 10 minute acolo afară.
- Te vor împuşca pe loc. - Dar,
asta nu se va întâmpla. Nu cu ajutorul nostru.
Nu suntem super eroi.
Dar suntem dedicaţi şi oameni foarte muncitori.
Te putem proteja.
Încă nu mi-ai răspuns la întrebare.
De ce eu ?
Ăştia sunt pentru tine.
Vreau să ai mare grijă de ea.
Educ-o.
Mâncare organică bună.
Obişnuieşte-te cu acomodarea.
De acum ai s-o creşti.
Am nevoie de o armă.
Am vorbit deja despre asta.
Dl. Tate.
Când ai văzut-o prima dată, ai simţit ceva, nu-i aşa ?
Ce vrei să spui ?
Ce ai simţit ?
Nu ştiu.
Nu-mi plac copii.
Sunt ei.
- Ia-o pe Bo. - Cum de ne-au găsit ?
- Care etaj, te rog ? - Rapid.
- Stanley ! Nu, nu, Stanley ! - Bo ! Lasă-l !
Haide !
- Grăbeşte-te ! - Du-te, du-te !
- Nu, nu ! - Tate.
Tate !
Haide, nenorocitule.
Au fost aici şi acum au plecat, Corey.
Unde altundeva s-ar duce ?
Verifică alte proprietăţi,
oameni, orice alte locaţii, verifica din nou.
Am să aştept.
Doar fii rapid.
- Thumbelina. - Dă-i drumul.
Milton !
- Credeam că nu loveşti fete. - Acum lovesc.
Tate !
Nu !
Ajută-l !
Ajută-l.
Opreşte-te !
Nu !
Hai, hai, hai !
- Cum rămâne cu banii ? - Lasă banii.
Hai, hai, hai !
Ce s-a întâmplat ? Nu înţeleg.
E în regulă, dragă. E ca şi celelalte sperietori, doar...
puţin, atâta tot.
- Winter. - Mai repede. Hai, hai !
Dl. Tate.
Nu poţi merge în Buffalo. Toate locaţiile noastre au fost compromise.
Trebuie să te tot muţi din loc în loc.
Îi vom schimba direcţia.
Trebuie să mergi chiar acum.
- Unde mergem ? - Nu ştim.
Ieşi ! Să nu ai încredere în nimeni. Vom încerca să te găsim.
- Milton ! - Haide dragă, du-te, du-te !
Ia banii ăştia. Ia banii ! Acolo jos. Du-te, du-te !
- 30... - 120$ pentru următorii ani.
Grozav.
- Am ajuns ? - Da, suntem aici.
Acea chestie mai devreme, cum ai făcut-o ?
Ce vrei să spui ?
Acea chestie sinistră, acea chestie cu păsările, ce-a fost aia ?
- Se întâmplă des ? - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Ne vor da mai mulţi bani aici ?
- Vrei să spui, pentru prăjituri ? - Ce ?
Terry !
- Nu, haide. - Bo, ce cauţi aici ?
Trebuie să vorbesc cu tine despre Senga.
Prietenul meu are nevoie de ajutor.
- Ce s-a întâmplat ? - O femeie rea l-a împuşcat.
- Ai fost împuşcat ? - Nu-i nimic, sunt bine.
E un doctor.
Un doctor foarte bun.
Dacă ai fost împuşcat, trebuie să anunţ poliţia.
Poţi oprii sângerarea prima dată ?
Aş aprecia.
Bine, hai înăuntru.
Nu am niciun anestezic.
Doar coase-l.
Bine. Ocupă un loc pe masă. Ridică-ţi tricoul.
E tatăl tău.
De abia e conştient.
Aproape s-a dus.
E mândru de tine.
Nu, nu e.
Nu poţi să-ţi dai demisia.
Cum rămâne cu Senga ?
Ţi-am spus, nu ştiu cine-i aia.
- Ştiu eu. - Antibiotic.
Credeam că o ştii pe Senga.
Câteodată mă încurc.
Respiră adânc.
Nu o cunoşti încă.
Dar o vei cunoaşte.
O să doară puţin.
Încearcă să nu te mişti te rog.
Într-o zi va fi foarte bolnavă.
Dar o vei salva.
Va trăi datorită ţie.
- E o cântăreaţă. - Da ?
Senga e o cântăreaţă.
Da. E foarte bună.
Când oamenii au momente grele,
muzica ei îi face să se simtă fericiţi.
Ai s-o ajuţi.
Te descurci de minune.
Vei ajuta o grămadă de oameni.
La fel cum îl ajuţi şi pe el.
Încă una şi vei putea pleca de aici.
Tatăl tău crede că eşti un doctor bun.
Ştie că ai încercat să-l salvezi.
Ştie că s-a înşelat.
Şi îi pare rău că nu ţi-a spus niciodată.
Te iubesc.
Crede în tine.
Glonţul de abia dacă te-a atins.
Ţine-l uscat şi încearcă să nu cari nimic.
Poliţia ?
E în regulă.
Cum de ştie toate astea ?
Nu ştiu, omule.
E o pacoste.
Terry.
Bine. Ia anestezistul, pregăteşte sala de operaţie.
O să fiu acolo în 10 minute.
Sunt puţini oameni acum.
Au nevoie de mine.
Ia acel hanorac. Haide.
Carmen, e Adam.
Ştiu că-i brusc, dar am nevoie să vii pe la mine.
Am fost sunat de spital.
Mulţumesc.
Mulţumesc foarte mult.
Pa, Bo.
Pa.
Mersi.
Bine.
Acum unde vom merge ?
Philadelphia.
Uite,
a fost foarte mişcător.
Dar ca asta să meargă,
când ajungem într-un nou oraş,
o să avem nevoie de ceva reguli. Da ?
Bine.
Numărul 1:
acel doctor nu a fost treaba ta.
Eşti băgăcioasă.
Te-a ajutat.
Da. Şi e în regulă,
dar când ajungem undeva,
trebuie să-ţi vezi de treaba ta, mă înţelegi ?
Dar dacă o fată cade în rău ?
Nu-mi pasă.
Acum promite.
Dar dacă un om merge pe mărginea drumul şi e foarte cald,
şi îşi scapă banul pe jos, rămâne blocat în asfalt la fel şi mâinile lui.
- Şi apoi vine o maşină ? - Asta nu se va întâmpla niciodată.
Dar dacă s-ar întâmpla ?
Mama.
- Care-i numele ei ? - Agnes.
Agnes.
Winter.
- Cum merge ? - O protejează din nou.
Ţi-ai pierdut ocazia.
Protejată de Tate.
Trebuie să recunosc, a fost o surpriză.
Ştii că o să-ţi explodeze în faţă.
Skouras se retrage.
Nu pot să cred că obişnuiai să fii partener cu acest tip.
Trecutul e foarte...
complicat, draga mea.
O să trebuiască să te mutăm din oraş în oraş.
E incredibil de riscant.
Dar să ne uităm la partea bună a lucrurilor...
Gândeşte-te la toţi oamenii pe care-i va ajuta pe parcursul drumului.
Ai pus-o cu un deţinut condamnat la moarte.
Nu...
Am pus-o...
cu tatăl ei.
Dacă o bucată din lună se prăbuşeşte într-o casă,
şi ei au păianjeni în cuşcă, iar cuşca se sparge...
şi apoi oamenii sunt muşcaţi
şi mai au o gorilă care-i alergică la păianjeni.
Nu ştiu de unde să încep cu asta.
Care-i regula numărul 2 ?
Tot timpul fă ce-ţi zic eu.
Bine. Dar...
dacă suntem într-un iglu şi ai o răceală,
tu nu poţi să miroşi nimic şi-mi spui să aprind o lumânare,
iar eu miros gaz.
Ştii ce ?
Aprinde lumânarea.
O să fie bine.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta & TheDude pentru www.fastsubtitles.ro