www.titlovi.com
NIMFOMANKA 1.DIO
Zdravo.
Imali ste nezgodu.
Trebate hitnu pomoć. Pozvat ću ih, odmah se vraćam. Ležite mirno.
Ne...
Što ne?
Ne trebam hitnu. -Vidim da trebate. Zvat ću ih.
Onda ću ustati i otići prije nego se vratite.
To će boljeti. -Moguće, ali nije me briga.
Pretpostavljam da ne želite ni da zovem policiju.
Da, upravo tako.
Ima li išta da želite?
Željela bih šalicu čaja, s mlijekom.
Morate poći sa mnom.
Ne poslužujem čaj na ulici.
Možete li hodati?
Da.
Čak sam kupio i kolač.
Oprat ću vam odjeću. -Ne kaput. -Prilično smrdi.
Moj je kaput.
Vaš je kaput.
Što se dogodilo? Opljačkali su vas?
Sama sam kriva.
Loša sam osoba.
Nikad nisam upoznao "lošu osobu". -Sad jeste.
Želite li razgovarati o tome?
Ne biste shvatili.
Iskušajte me.
Ne bih znala gdje početi.
Zašto ta blesava udica tamo visi?
To je mušica.
Jednom sam s njom ulovio ribu. Prilično veliku. Začudo.
Kod ribolova mušicarenjem treba vezati perca i ostalo na udicu.
Da bude slično nečemu što bi riba pojela.
A pošto je mušica lagana, treba vam teži najlon.
To stvara brzinu kad zabacujete.
Često pecate?
Ponekad.
Ne ulovim baš puno.
Kad sam bio mlad, imao sam knjigu koju sam obožavao.
Stara knjiga Isaaka Waltona. Zvala se Potpuni ribič.
Bila je kao romantična Biblija o prirodi.
Možda znam odakle početi.
Ali kako biste razumjeli, moram vam ispričati cijelu priču.
I bit će dugačka.
Dugačka? Dobro.
I poučna, bojim se.
PRVO POGLAVLJE "POTPUNI RIBIČ"
Počet ću s mamcem. Otkrila sam svoju pičku s dvije godine.
Odmalena sam bila mehanički nastrojena.
Kinetička energija me je, na primjer, uvijek fascinirala.
A moja prijateljica, nazovimo je B, je uvijek bila puna ideja.
Igranje žaba je bio klasik.
Joe, jeste li dobro? -Samo trenutak.
Jeste li gotove?
Za Boga miloga, pusti ih na miru.
Jako sam voljela svog oca. Bio je liječnik.
Majka se zvala Kathrine. Otac ju je zvao Kay.
Ona je bila, kako bi rekli, hladnokrvna kuja.
Uvijek je okrenula leđa kad je igrala pasijans.
Mrzila sam pasijans.
Pod nastavom tjelesnog, popela bih se na uže i visjela dovijeka.
S užetom među nogama.
Zvali smo to "osjećaj".
Jasno se sjećam te riječi. "Osjećaj".
Možda jedina razlika između mene i drugih ljudi
je to što sam oduvijek tražila više od zalaska sunca.
Više spektakularnih boja, kad bi sunce udarilo obzor.
To je možda moj jedini grijeh.
Zašto smatrate da su djeca grešna?
Ne djeca. Ja.
Ja nigdje ne vidim grijeh. Ali ja nisam religiozan.
To je zato što ne znate ostatak priče.
Usput, ni ja nisam religiozna.
Zašto ste najomraženijem vidu religije, pojmu grijeha
dopustili da živi izvan religije?
Ne razumijem tu mržnju prema sebi.
To sam i rekla. Nećete razumjeti.
Ne...
Žao mi je što sam to rekao.
Molim vas, nastavite.
Nervus pudendus.
Nervus dorsalis clitorius.
Tata mi je volio govoriti o drveću. I lišću.
To je smatrao dobrim obrazovanjem.
Jasen je stvoren zato da sva druga stabla budu ljubomorna.
Bio je najljepše drvo.
Nije se moglo ništa loše reći o njemu.
Ali zimi...
...kad bi jasenu otpalo sve lišće,
sva su stabla primijetila njegove crne pupoljke i počela se smijati.
"Gledajte! Jasen je uprljao prste pepelom!"
Vidiš?
Uvijek možeš zimi prepoznati jasen po crnim pupoljcima.
Posebno je volio djetinjaste poučne priče,
koje bi mi pomogle da zapamtim što sam naučila.
Znala sam koliko ih voli pričati, pa bih se nekad pravila da sam ih zaboravila.
Dosađujem li vam? -Ne.
Radujem se kako ćete ribolov utkati u svoju priču.
Počnite s mušicom na zidu. Zove se "nimfa".
Elegantna poveznica s pričom o nimfnomaniji.
Nimfa je rani stadij života kukca.
Kao vrlo mladoj nimfi, bilo mi je važno da se oslobodim nevinosti.
Poznavala sam jednog dečka, J. , koji je imao moped.
U mojim očima je bio sofisticiran.
Imala sam 15 godina i prilično visoka romantična očekivanja.
Imao je dobre, jake ruke.
Sviđale su mi se njegove ruke.
Zdravo.
Bok.
Kad bih htjela s tobom izgubiti nevinost, bi li to bio problem?
Ne, ne vidim problem.
Pa...
Kamo da idem?
Jebeni rasplinjač!
Prestao je raditi, zamisli!
To nije dobro. -Ha? -To nije dobro. -Jasno da nije.
To je cijeli smisao mopeda.
Trebala bi skinuti gaćice, zar ne?
Gurnuo je kurac u mene i zabio ga tri puta.
Zatim me okrenuo kao vreću krumpira.
I zabio mi ga pet puta u guzicu.
Nikad nisam zaboravila ta dva sramotna broja.
Tri i pet. To su Fibonaccijevi brojevi.
Možda. U svakom slučaju, vraški je boljelo.
Zaklela sam se da nikad više neću spavati s nikim.
Naravno, to je kratko trajalo.
Sada, da se vratimo na ribolov.
Nekoliko godina kasnije, bila sam kod B.
Kao i uvijek, imala je novu ideju.
Financiranu iz kasice-prasice njenog brata, koju je redovito praznila.
Obukle smo "pojebi me odmah" odjeću.
Ideja je bila natjecanje.
Išle smo na putovanje vlakom.
B je rekla da nam ne trebaju karte.
Ona koja bi pojebala što više muškaraca do kraja puta,
osvojila bi čokoladne bombone.
Da te prekinem.
Ono što ste radile, šetajući hodnikom... Promatrale ste rijeku.
Većina velikih riba skriva se od struje, čuvajući snagu.
I skrivajući se od plijena.
Gdje se riba skriva u potoku određuje složena hijerarhija.
Topografija odlučuje najprivlačnija mjesta.
A najveće ribe odabiru najbolje pozicije.
Smiješi se, gledaj ih u oči.
Ako moraš pričati, ispituj puno pitanja.
Ne želiš "da" ili "ne" odgovore. Sve će ići samo po sebi.
Onda ih odvedeš u zahod i poseksaš se.
Što ako bude odvratno?
Onda samo misli na vrećicu slatkiša.
Koliko... Koliko je sati?
Deset.
Odakle dolaziš?
Od kuće.
Tko zna gdje je zahod?
Ako skreneš desno, doći ćeš do zahoda na kraju vagona.
Pametno su napravili da ako skreneš lijevo, isto ćeš doći do zahoda.
Budući da je na kraju sljedećeg vagona isto jedan.
Pokazat ću ti gdje je zahod.
Pokazalo se nevjerojatno jednostavno.
Uskoro je B vodila s pet prema tri.
I bilo je točno tako. Gledaš ih u oči i smiješiš se.
Ali onda je prestalo. -To je izvrsna paralela s pecanjem u potoku.
Događa se da nijedna riba ne jede, ili sve jedu istovremeno.
Pomahnitalo žderu, sve grizu.
I onda, kao što je iznenada počelo, tako i prestane.
Ribe najbolje grizu kad počne lagana kiša.
Mislim da se onda osjećaju sigurno, jer ih se ne vidi odozgo.
Uznemiri se površina vode.
Onda je opet počelo. Ali malo sporije.
Da! Mislim da znam zašto. Mušicarenje se radi u nekoliko faza.
Ako riba ne grize, prijeđeš na drugu fazu.
U drugoj fazi, imitiraš kukca u nevolji.
Vučeš najlon. Trzaš ga nepravilno.
Riba misli da je kukac ozlijeđen i lak plijen.
Zatim bespomoćno, pustiš da mušica plovi...
...i s pola snage napraviš par skokova.
To se da izvesti vrlo elegantno.
Jesi li dobro?
Problem je u Betsy.
Upravo su mi rekli da je vrlo bolesna.
Betsy je član obitelji?
Moglo bi se reći.
Ona je moj patuljasti hrčak.
Patuljasti hrčak?
Šališ se. -Pa, što sam trebala?
Ipak, imala sam patuljastog hrčka kao mala.
I bio ti je vrlo privržen?
Nikako, bio je gnjavaža.
Hrčak? Bilo bi gore da je osoba.
Nemojte tako, hrčak mi je strašno drag.
Da, to dosta cinično reći za Betsy.
Da, uredila sam joj udoban kavez kad sam je dobila.
Kladim se da joj je sviđalo.
Betsy je bila uzbuđena.
Jedno od najbesmislenijih stvorenja u prirodi.
Svjesna si da izbor patuljastog hrčka,
možda ukazuje na određene seksualne konotacije?
To vidim sada, ali to nije bio svjestan izbor.
Hoćete li mi pokazati gdje je zahod? Moram ispuhati nos.
Ponestajalo nam je kandidata. B je bila u vodstvu.
Što nas dovodi do gospodina S u odjeljku prvog razreda.
Karte, molim!
Hvala.
Dame?
Karte?
Pa...
Mislim da sam ju izgubila.
Možda. I ti si svoju isto izgubila?
Nisam kupila kartu za vaš usrani vlak.
Tako je prokleto spor. Trebali smo stići prije pola sata.
Bez obzira na zastoj, trebate imati kartu.
Osam funti svaka, molim.
Slučajno sam je poderala.
Ne želim platiti komadiće papira.
Uzmite drugu. -Odlična ideja. I ta je nestala.
Onda će vam policija naplatiti na sljedećoj stanici. -Smirimo se malo.
Očito su mlade dame izašle bez novca.
Ja ću im platiti karte. -Nemojte, spremite novac.
Policija će to riješiti... -Dogovorili smo se da ću ja platiti,
ali sam zaboravio.
Prodajem...
dvije karte prvog razreda za dvije prvorazredne dame.
Uživajte ostatak puta.
Karte, molim.
Kad ste bili tako dobri prema nama...
...i mi bismo htjele biti dobre prema vama.
Vrlo ljubazno od vas, ali nema potrebe.
Ozbiljno mislim.
Ionako sam izgubila.
Dat ću ti pet dodatnih bodova...
...ako uspiješ s ovim unutra.
Odlučila sam, pomalo očajnički, da jedino što me dijeli od slatkiša
je nedvosmislena provokacija ovog čovjeka.
Izvrsno, "izazvan ugriz"!
Kad ništa ne uspjeva, dramatična provokacija
može potpuno pasivnu ribu natjerati da zagrize.
Reagirat će instinktivno na pravo izazivanje.
To neće biti mušica, nego, na primjer šarena varalica,
po mogućnosti crvena.
Najbolju zovemo "finsko oružje". Takozvana "rapala".
Kupili ste poklon?
Da.
Za svoju suprugu.
Putujete prvim razredom i kupili ste nam karte.
Zašto onda niste kupili pošteni poklon za suprugu?
Vidi se da je kupljen na stanici.
Naravno da sam joj trebao kupiti nešto bolje, ali...
...ajmo reći da sam bio u žurbi da stignem kući.
Zašto bi netko kao vi, s tako običnim životom, odjednom morao žuriti?
Ima veze s obitelji.
Supruga i ja smo odlučili da...
...nam nedostaje to što nemamo djece.
I ako ćemo imati djecu, to mora biti odmah.
Jučer me je nazvala i rekla da ovulira.
Sve ukazuje da je najveća plodnost upravo večeras.
Vidiš... Zato sam joj kupio poklon na stanici.
Morao sam kupiti kartu što prije.
Sada razumijem. -Što razumiješ?
Zašto niste htjeli seks s nama.
Nije zato što nisam htio.
Molim te, nemoj.
U redu je.
Molim te, nemoj.
Bili ste vraški napaljeni, ali niste se htjeli isprazniti.
Prestani.
Znači, oralni seks je postao, u očima ribiča, tvoje "finsko oružje".
To je vaš jedini komentar?
Što drugo da kažem?
Da sam se ponijela sramotno.
Da su moji postupci primjer toga da sam loša osoba.
To nije moje viđenje. Naprotiv, smatram to ugodnom i šaljivom pričom.
Svjesno sam iskorištavala druge zbog vlastitog zadovoljstva.
A to što sam vam dosad rekla je samo početak.
Kad ste počeli priču, bili ste veseli, puni humora.
Jedino što ste napravili, osim za par ljudi nezaboravnog iskustva,
je što ste ispraznili gospodina S. U nekoj mladenačkoj bahatosti.
A pročitao sam negdje, da ako predugo stoje, spermiji umiru.
Ili još gore, postanu degenerični.
Možda zahvaljujući vama, g. S i supruga sad imaju zdravo dijete.
Otkrila sam svoju ženstvenu moć i koristila je bezobzirno.
To je potpuno neprihvatljivo.
O dušo... -Nemojte vi meni "dušo".
Ne...
Samo sam htio reći... Ako imaš krila, zašto ne bi letjela?
Dosta je bilo priča.
Trebate odspavati.
Ne, ne. Ovo me počinje zabavljati.
Ne znam vam ni ime.
Zovem se Joe.
Ja sam Seligman.
Kakvo smiješno ime.
Židovsko je.
Rekli ste da niste religiozni. -Ne, ali moj pradjed je bio.
Roditelji su mi dali ime zbog nekakve...
...sentimentalne poveznice sa judaizmom.
Ali uvijek smo bili anti-zionisti.
To nije isto što i antisemit, kako nas neki političari uvjeravaju.
Seligman...
...znači "sretan".
Znači, vi ste sretni?
Valjda jesam.
Na svoj način.
Iako sam ja osoba koja prvo reže nokte na desnoj ruci.
Što to znači?
Dijelim ljude na dvije grupe: one koji prvo režu nokte lijeve ruke,
i one koji prvo režu nokte desne.
Smatram da su oni koji prvo režu na lijevoj...
...bezbrižniji. Više uživaju u životu.
Odmah idu na lakši zadatak, a poteškoće ostavljaju za kasnije.
Kako vi režete?
Uvijek prvo lijevu ruku. Ne mislim da imam izbora.
Najprije zadovoljstvo. A kad završiš s lijevom, ostaje samo desna.
I to je onda najlakša koja je ostala.
Nikad nisam tako razmišljao.
Nikad nisi prestar... Prestar da učiš.
To je rugelach.
Da, židovski kolač. Opet ta sentimentalnost.
Ali nije samo rugelach. Poslužen je s desertnom vilicom.
Rugelach je po meni, pecivo, i ne jede se s vilicom.
Poslužiti ga s vilicom nije muževno, dapače, prilično je ženstveno.
Ipak, može nas odvesti dalje s pričom.
Poznavala sam nekoga tko je jeo rugelach svaki dan s vilicom.
Iako ćemo skočiti dosta vremenski, moram vam reći o Jeromeu.
Sljedeće poglavlje ne baca toliku krivnju na moju osobnost,
kao što to radi ostatak priče.
Poglavlje će usrećiti sentimentalce poput vas,
jer sadrži razmatranja na temu ljubavi.
DRUGO POGLAVLJE "JEROME"
Mogu li ti nešto reći?
Naravno.
Da?
Možda tebi neće biti važno. Ali meni je.
Nikad prije nisam imala orgazam.
Stvarno?
Ti si mi prvi.
Ne znaš koliko sam sretan zbog toga.
Volim te.
Ti si mi prvi.
Moram priznati, dosta cura mi je to reklo.
U vlaku su mi porasli apetiti.
Uskoro smo B i ja osnovale klub zvan "Malo jato".
Mea vulva, mea maxima vulva.
B je bila glavna, jer je bila najodvažnija.
Odgojena je katolički. Upoznati ste s običajima Katoličke Crkve.
Zanimljivo.
Bogohulno, sotonistički.
Glazba. Interval između B i F.
Tri tona. "Đavolji interval."
Bio je zabranjen u srednjem vijeku.
Usisivačica je to smislila. Učila je svirati klavir.
Usisivačica? -Imala je poseban talent za mlohave kite.
Imala je nekakav vakuum u pički.
To sam i mislio.
Svodilo se na jebanje i pravo da budemo napaljene.
Masturbirale smo zajedno, i slično.
Ali bile smo buntovnice.
Nismo smjele imati dečke. Nema jebanja s istim tipom više puta.
Protiv čega je bio bunt? -Protiv ljubavi.
-Ljubavi?
Borile smo se protiv društva zaokupljenog ljubavlju.
Vjerovala sam u naše malo jato, ali to je bilo naivno od mene.
S vremenom, ni najjače nisu ostale odane našem manifestu.
Moj treći odnos ovaj tjedan, opet s Alexom.
Treći?
Zar nismo rekle, jednom sa svakim tipom?
Mislim da ne shvaćaš Alexa.
Ni ne želim. -Naša veza... -Veza?
Evo ga.
Misliš da znaš sve o seksu?
Tajni sastojak seksa... Je ljubav.
Za mene, ljubav je bila samo požuda s dodatkom ljubomore.
Sve ostalo su bile gluposti.
Na svakih stotinu zločina u ime ljubavi, samo jedan je u ime seksa.
To je odvažna tvrdnja.
To je osnažilo moju želju za obrazovanjem.
Glasgow.
Aberdeen.
Zašto se smiješite?
Zamišljao sam kako će se obrazovanje uplesti u vašu priču.
To uopće nije smiješno.
Jasno.
Kakvo ste obrazovanje imali?
Počela sam studirati medicinu, kao moj otac.
Ali bilo mi se sve teže koncentrirati, pa sam sve manje učila.
Na kraju sam odustala.
Umjesto toga, počela sam tražiti posao.
Bilo je teško naći posao s donekle pristojnom plaćom.
Nisam znala raditi ništa, pa se nisam previše nadala
kad sam se prijavila za posao u tiskari.
Možete li mi reći nešto više o sebi?
Što se tiče obrazovanja.
Završila sam srednju školu i upisala medicinu, ali nisam završila.
Znam da to nije važno za ovaj posao.
Ali stvarno trebam posao i tražila sam posvuda.
Ne zapošljavam ljude samo zato što to trebaju.
A posao tajnice? Znate li to raditi?
Ne, nisam mislila da je potrebno znanje za to.
Niste mislili da je potrebno znanje za posao tajnice? -Ne.
Znate li otvoriti kovertu?
Da, mislim da bih znala otvoriti kovertu.
Drago mi je čuti. Razgovarat ću s g. Jeromeom, svojim šefom.
Mislite li da imam šanse?
Sumnjam.
Izgleda da je i nikakvo iskustvo sasvim dovoljno. Dobili ste posao.
Znači, počinjem od sutra?
Da, valjda.
Dobro jutro.
Da?
Dobro jutro, gospodine. Htjela sam vas upoznati s novom tajnicom.
Joe! Htjeli ste joj objasniti zaduženja.
Ovo je nova tajnica. -Liz, mogu li dobiti još jednu kavu? -Naravno.
Bok.
Jerome?
Tvoja prva ljubav.
Sigurno nisi mislila da ću nešto postići, a sad sjedim ovdje.
Direktorska stolica u M&J Morrisu.
Da, prilično iznenađujuće. -Iznenađujuće?
To je Božji znak.
Znaš, često sam mislio na tebe od onda.
Jesi li ti mislila na mene?
Pa...
Obično, moj ujak sjedi ovdje. Ali ima problema sa želudcem,
u toplicama je, kupa se, pije puno vode. Jadnik.
Nitko ne zna koliko dugo, pa sam sad ja na čelu tvrtke.
Što kažeš? Tiskamo vizitke, koverte, gluposti.
Prokleto kompliciran posao. Ja ništa ne razumijem.
Dođi da ti pokažem. Može?
Liz? -Da, gospodine? -O, tu si. Bravo, Liz.
Svaki put ti kažem: "Bravo, Liz." -Hvala, gospodine. -Kako se zove?
Liz. -"Bravo, Liz." -"Bravo, Liz."
Stalo je.
Jebemti.
Zar nema alarma? -Čega?
Zar nema alarma? -Alarm, tako je. Pametno.
Zamisli, izgledaš odlično nakon svih ovih godina.
O, ne.
Ne.
Ne?
Ne, Jerome, to neće ići. -Što neće ići?
Ovo.
Zašto ne?
Baš i nisi moj tip.
Znači, tako ćemo? -Da.
Dobro.
Jebote.
OK.
Daj mi ruku.
Vatrogasni zahvat.
Jesi li dobro? -Da.
Zašto se niste seksali?
Nisam sigurna. Ševila sam se s puno idiota.
Pretpostavljam da vas je otpustio? -Ne.
Da me je otpustio, izgubio bi.
Pošto mi nitko nije odredio posao, odlučila sam pospremiti,
kako bih izgladila odnose.
Dobro jutro, gospodine. -Je li tko zvao? -Ne, gospodine.
Što si napravila?
Pospremila sam. -Pospremila si?
Bilo je dosta neuredno. -Liz? -Da, gospodine?
Ona je pospremila.
Znam. Nisam vidjela, nije me bilo.
Jesi li skroz poludjela?
Što ovdje rade čaj i pecivo?
Mislila sam da bi htio doručak. -Mislila si?
Ne bi trebala misliti. Ne plaćam te da misliš.
Ovo ćeš ponoviti. -Ponoviti?
Uzmi to, iznesi van. I napravi ponovno.
Trenutak.
Uđi.
Je li sad vrijeme za čaj i kolač? -Da, zašto ne?
Gdje mi je jebena desertna vilica? -Vilica?
Donijela bih, ali mi se činilo neprikladno.
Nije muževno.
Ženstveno.
Ali treba priznati da je desertna vilica vrlo praktična.
Kao križanac između noža i vilice.
Svrha je da možete držati tanjur jednom rukom, a drugom rezati.
Onda pojesti s vilicom.
Nije ženstveno. Možda je buržujski.
Postoji priča da su Boljševici tijekom pohoda Rusijom,
da odvoje muškarce od dječaka, ili buržuje od proletera,
uzeli dječaka, i prije nego bi spalili kuću, poslali ga po desertne vilice.
To nije istina.
Nisam to čuo iz prve ruke.
Zdravo.
Bok. -Bok, možeš li mi pomoći?
Iznenada se uprljalo.
Vidiš, stavio si prljave prste ovdje. Trebali bismo ti oprati ruke.
Sigurno si vrlo nadaren. -Da, sigurno.
Kad biste pitali Jeromea, rekao bi da sam ja proglasila rat.
Puno puta me vodio u grad, samo da bih mu držala kaput.
Tamo! -Gdje? -Tamo, iza zelenog auta.
Nema prostora. -Ima dovoljno mjesta.
Oprosti, nema dovoljno mjesta.
Kažem ti da ima puno mjesta.
Ne.
Mogu li ja probati?
Možeš li probati?!
Čarobnjak sam za ovo. - Probao sam. Nema mjesta. Vidjela si, nema mjesta.
Mogu li probati? -Želiš probati?
Zašto ne?
Otprilike tada se nešto dramatično promijenilo u meni.
Odjednom sam vidjela red u neredu.
Sve je to bilo vrlo pogrešno.
Željela sam biti jedna od Jeromeovih stvari.
Željela sam da me diže i spušta. Opet i opet.
Željela sam da me dira rukama, po nekom
sofisticiranom principu kojeg nisam razumjela.
Njegovim snažnim rukama?
Da, ali to više nije imalo veze s rukama.
Kao da je sve kod njega bilo drugačije.
Ali naravno, nije bilo i to sam znala.
I grdila sam sebe što sam ga gledala u tom svjetlu.
Ljubav je slijepa.
Ne, gore od toga. Ljubav izvrće stvari.
Ili još gore, ljubav je nešto što nikad nisi tražio.
Erotičnost sam tražila i zahtijevala od muškarca.
Ali ta idiotska ljubav...
Bila sam ponižena njome i svim nepoštenjem što je prati.
Erotičnost je u riječi "da".
Ljubav potiče najniže nagone, zamotane u laži.
Kako reći "da", kad misliš "ne", i obratno.
Sramim se toga što sam postala. Ali bilo je izvan moje kontrole.
Znaš li što sad radiš?
Ne, što radim?
Braniš svoju osobnost. Cilj je bio da je razotkriješ.
U to vrijeme, opet sam počela šetati.
Šetala sam šumom.
Šumom moga djetinjstva.
Istim putem opet i iznova.
Desno poslije ulaza, pa opet desno kod jasena,
koji ima najljepše lišće u šumi.
I dalje, pored gospođe s pudlicom, i starca na klupi.
Nisam se mogla osloboditi slike Jeromea i njegove bezbrižne elegancije.
Tada, kad sam bila s drugim muškarcima,
branila sam da mi dodiruju tijelo rukama.
Uskoro sam sasvim prestala sa seksom.
Stalno sam ga pokušavala sresti.
Saznala sam gdje živi.
Naravno, nisam se usudila pozvoniti.
Dugo sam vremena pisala pismo, u kojem sam mu iznijela osjećaje.
Mjesec dana je prošlo, dok sam skupila hrabrosti da ga dostavim.
Oprostite, zar ovo nije Jeromeov ured?
Na sreću, nikad nije, niti će ikad biti Jeromeov ured.
Nećak me je mijenjao dok mi je bilo loše.
Pismo je za njega?
Da. -Dajte ga meni. Pobrinut ću se da ga dobije.
Ne mogu obećati kada, jer ga neće dugo biti.
Kako mladi financiraju svoja putovanja je misterij za mene.
Znači, otišao je? -Ostavio nas je.
Pričao je o putu oko svijeta, oženio se.
Oženio se? -Oženio, da.
Odlepršao je s mojom tajnicom, Liz.
A tvoj posao?
Ispalo je da Jeromeov stric traži malo više znanja o poslu.
To je onda bio kraj ljubavi?
Nije baš tako jednostavno.
Ali, više o tome kasnije... Kako bi rekli u romanima.
A Jerome je samo nestao?
Da. Iako sam ga pokušala sačuvati, na svoj način, mentalno...
...dok sam masturbirala u vlaku među ljudima.
Masturbirala si u vlaku? Na sjedalu? -Da, naravno.
Slagala sam puzzle. -Puzzle?
Od detalja na putnicima koji su me podsjećali na Jeromea.
Ali nisam dugo mogla pamtiti detalje o njemu, koliko god se trudila.
Možda to jest tako s pamćenjem. Pamtiš obrise. Osnove.
To nije nužno loša stvar.
Kao obrise zimi, drveće je teško raspoznati.
Otac se hrvao da bude moj vodič kroz floru i drveće.
To su ustvari... Duše drveća što vidimo zimi.
Ljeti, sve je zeleno i idilično, ali zimi, grane i debla se ističu.
Pogledaj kako su iskrivljene.
Grane moraju sve lišće uperiti prema suncu.
To je teška borba za preživljavanje.
Otac me je iznenadio nazvavši gola debla dušama drveća.
Poetičnost je bila rijetka kod njega, jer sam je više volio znanost.
A nakon Jeromea?
Reagirala sam, mogli bismo reći, agresivno.
Kako?
Intenzivnijim lovom na muškarce.
Znate ona vrata supermarketa koja se otvaraju na senzor?
Usporedite ih s mojom pičkom i dodajte neobično osjetljiv senzor.
Moje osjetljivo otvaranje vrata omogućilo mi je da
prebacim svoje morfološko istraživanje s lišća na genitalije.
Krenula sam na put kojeg bi, kao dječju knjigu, mogli nazvati
Zemljom Velikih Crnih Pimpeka,
Zemljom Malih Žutih Pimpeka, i tako dalje.
Ali najviše, borila sam se s ogromnim brojem obrezanih pimpeka.
Usput, jeste li znali da bi zajedno, svi odrezani prepuciji kroz povijest
dosegnuli do Marsa i natrag?
Gospođa H.
TREĆE POGLAVLJE "GOSPOĐA H."
Do tada, već sam skupila popriličan krug muškaraca,
i mučila sam se zapamtiti tko je tko. -Zdravo, dušo. Želiš da se nađemo?
Fisher je. Mislim na tebe i što si rekla. Nisam ljut, ako to misliš.
Bok, Joe, Rob je opet. Dobro sam se proveo zadnji put. Nazovi me.
Bok, Joe. Ostavio sam par poruka. Je li sve u redu?
Brzo sam odustala od pamćenja pojedinačnih veza.
Bilo je nemoguće... Kao i predvidjeti što su htjeli čuti.
Smislila sam metodu.
Temeljila se na sreći.
Jedinica je značila odgovor pun ljubavi.
Dvojka - ne toliko strastven, ali pozitivan.
I tako do petice, koja je značila potpuno odbijanje.
A šestica - bez odgovora.
Eddie, ja sam. Razmislila sam i zaključila da je s nama gotovo. Bok.
Trik je bio u tome što nisam morala brinuti o pojedinačnim vezama.
Bok, Patrick, Joe je.
Umjesto toga, postala sam nepredvidiva, što je neke muškarce izluđivalo.
Živciraš me i ne želim te više viđati. Molim te, ne zovi me.
Zvuči prilično stresno. -Da, i bilo je.
Srećom, imala sam svoju knjižicu utjehe.
Kad sam trebala utjehu i mir, u herbariju sam gledala najdraže listove.
Jasen, jasiku i limetu.
Kad imate veću skupinu ljubavnika, postoje razlike u kvaliteti.
H. je bio priljepak.
Moraš otići. Dolaze mi gosti na večeru. -Ne dolazi do sedam.
Ne... Ali sedam će uskoro.
Voliš li me?
A. je trebao doći u sedam, i morala sam izbaciti H.
Previše te volim.
Obećavaš mi, ali razumijem da nećeš ostaviti obitelj zbog mene.
Tužno je... Ali tvoj je izbor.
Ne zadovoljava me što te nemam u potpunosti.
Zato se više ne možemo viđati.
Zbogom.
Gledaj...
Ugodan život.
Draga... Tvoj sam.
Ostavio sam je.
Je li ušao unutra? -Da.
Jesu li vrata zatvorena?
Zdravo.
Ispričavam se. Obećali smo da nećemo doći gore.
Željeli smo se uvjeriti da je sigurno stigao,
sad kad je donio veliku odluku.
Mogu li djeca ući?
Lijep stan.
Tako je... boemski.
O, točno... Trebaju ti ključevi od auta.
Ne trebam auto. -Trebaš.
On voli auto.
Ne želim ga. -Uzmi ga. -Ne želim jebeni auto!
U redu je. Autobusom ćemo kući.
Djeca se mogu naviknuti na javni prijevoz, jel' da?
Jasno, standard života im neće biti isti, ali...
A što je ovo? -Poklon. Jastuk. Sam ga je ukrasio.
Za koga je? -Za tatu.
Nadam se da ga djeca smiju zvati "tata" ovdje.
Ako vam je draže, mogu ga zvati "on", ili jednostavno "čovjek".
Iskreno, nisam htjela da viđate djecu, ali sam se predomislila.
Mislim da je ispravno da se otac suoči sa mladim životima koje je uništio.
Daj tati poklon.
To je auto čime je ukrašen.
Ne vidi to svatko, ali srcem se vidi mnogo, koliko god nevažno to bilo.
Je li u redu ako pokažem djeci kurvinski krevet?
Ipak, i oni su sudionici ovoga.
Trebate ga vidjeti, jel' da? Da vidimo tatino omiljeno mjesto!
Hajde, momci.
Znači, ovdje se sve dogodilo.
Pokušajte zapamtiti ovu sobu. Posebno krevet.
Bit će vam korisno kasnije kod psihijatra.
Vidi me, pričam o psihijatrima, a ne razmišljam o trošku.
Nemojte misliti da smo ovdje došli prositi.
Oprostite.
Smiješna sam. Mama je smiješna.
Popijemo čaj.
Njihov otac voli dvije kocke šećera u čaju.
Ja ću otvoriti! Ne, molim vas.
Zdravo. -Zdravo.
Da? Kako je lijepo. Divno!
Dečki! Dođite!
Moglo bi biti zanimljivo.
Ovo je moj sin.
Pogledajte ga u oči. -Ja sam Andy. -Prijatelj od Joe? -Da.
Dugo se poznajete? -Ne predugo. -Ne baš dugo? -Ne.
Ménage a trois.
Tako egzotično, tako slobodoumno.
Tu sam ja zakazala. Bez sumnje.
Dečki, sad obratite pozornost i pitajte što god želite.
Jer...
Nadam se da više nećete sretati ovakve ljude ni biti u ovakvoj situaciji.
Onda? Nemate pitanja?
Ne?
Onda da ja počnem?
Koliko otprilike života ona stigne uništiti u jednom danu?
Pet? Pedeset? Ili nekoliko stotina?
Gledajte, ovo je sve veliki nesporazum.
Dečki... Ja ne volim vašeg oca.
To kaže da se bolje osjećamo. To vam je jasno.
Jer da je ovo samo šala...
Da je samo šala... To bi bila tako okrutna šala...
Nitko nije tako okrutan.
Uništiti osjećaje tkane preko 20 godina nije šala.
Uvjeravam te.
Pa...
Ako je troje previše, onda je sedmero sigurno izazov za lijepu gospođicu.
Priznajem da ne mogu nju zamisliti usamljenu.
Mislim da je bolje da odemo, prije nego postane groteskno.
Ne! Ne!
Ne želiš nabiti ocu grižnju savjesti, zar ne?
Kako je to utjecalo na tvoj život?
Uopće nije.
Uopće nije?
Ne. Ne možeš napraviti omlet bez da razbiješ par jaja.
To je istina.
Neki ljudi krive ovisnika. Drugi ga sažaljevaju.
Ja sam bila ovisnik iz požude, ne iz potrebe.
Tako bi ti rekla, zar ne?
Požuda je uništavala sve oko mene. Gdje god došla.
Ovisnost katkad vodi do odsutnosti sažaljenja.
Ne možeš se boriti s lavom i brinuti o djeci istovremeno.
Za mene, nimfomanija je bila bešćutnost.
Vrlo si tvrdoglava.
Ali što je bilo s tobom? Kako si se osjećala tada?
Dobro? Ili loše?
Gđa H. je bila u pravu što se tiče usamljenosti.
Lagala bih kad bi rekla da mi nije bila suputnik.
Sa svim tim muškarcima, osjećala si se samom?
Nisam htjela o tome, ali uhvatili ste me u zamku.
Postojao je određeni osjećaj.
Užasno je što sve mora biti tako trivijalno.
Sa sedam godina, morala sam na operaciju.
Ništa ozbiljno, ali morala sam pod anesteziju.
Već sam bila pod lijekovima i dobro sam se osjećala.
Ali kad sam pogledala u sobu gdje su se pripremali za operaciju,
kao da sam morala proći kroz neprobojna vrata, potpuno sama.
Nije mi nedostajala mama. Pa čak ni tata, koji mi je bio draži.
Kao da sam bila potpuno sama u svemiru.
Kao da mi je cijelo tijelo bilo ispunjeno samoćom i suzama.
Još uvijek mi te ne smije biti žao?
Da nastavimo?
Što to čitate?
Zapravo ne čitam. Podsjećam se Edgara Allana Poa.
Ne znam za njega.
Bio je...
...vrlo tjeskoban čovjek.
Umro je na najstrašniji način, od takozvanog delirium tremens.
Javlja se kad dugotrajni alkoholičar odjednom prestane piti.
Tijelo upadne u hipersenzitivni šok.
Imate užasne halucinacije, poput štakora i zmija i žohara
koji izlaze iz poda, i crva koji gmižu po zidovima.
Cijeli živčani sustav se uznemiri, uz stalnu paniku i paranoju.
Zatim zakaže krvožilni sustav.
Ali panika i užas ostaje dok ne umreš.
Znam što je delirij.
"Cijelog jednog sumornog, sumračnog i bezvučnog dana, u jesensko doba godine,
dok su oblaci visjeli nelagodno nisko s nebesa,
prolazio sam sasvim sam, jašući kroz jedinstveno turobni dio krajolika.
i naposljetku, kad su se stale spuštati večernje sjene, nađoh se
na vidiku melankolične Kuće Usherovih."
ČETVRTO POGLAVLJE "DELIRIJ"
Hej, tata.
Hej, ljubavi.
Kako si?
Posvađala sam se s mamom.
Neće doći.
Nemoj se svađati s njom. Znaš da se Kay boji bolnica.
Znam da neće doći.
Sve smo si rekli kod kuće.
Kay i ja smo se pozdravili doma.
Uopće ne želim da dolazi.
Ne mogu to prihvatiti.
Morat ćeš.
Ona je kukavička glupa kuja.
Ne, nije.
Jest. -Nije. -Da, je. Nikad to nećeš razumjeti.
Zar se ne bojiš?
Ne.
Kako te nije strah?
Vidio sam mnoge kako umiru.
Znaš onu Epikurovu izreku o strahu od smrti.
"Dok smo mi, nema smrti, a kada nastupi smrt, tada više nema nas."
Znam što slijedi.
Također znam sve lijekove.
Stoga, ne...
Ne bojim se.
Lijepa djevojko.
Lijepi tata.
Kay!
Tata...
Bit će sve u redu.
Želite li malo prošetati?
Ja ću ostati s njim u međuvremenu.
Ostat ćete? Ostat ćete ovdje? -Da.
Jasenovo lišće.
Gdje si ga pronašla?
Dolje u parku.
Zaista je najljepše drvo u šumi.
Tata, kako ga prepoznati zimi?
Rekao sam ti sto puta.
Ne sjećam se.
Kad je jasen stvoren...
...ostalo drveće je bilo ljubomorno.
Bilo je...
Bilo je naljepše u šumi.
Bilo je i najsnažnije.
Drvo Svijeta u nordijskoj mitologiji.
Ništa loše se o njemu nije moglo reći.
Kad je ostalo drveće vidjelo njegove crne pupoljke...
Počeli su se smijati... "Gledajte...
...jasen je uprljao prste pepelom!"
Tata!
Što je bilo?
To sam ja!
Pomognite!
U redu.
Sve je u redu.
Moramo ga fiksirati.
Što mi radite?!
Što mi to radite?!
Trebate se odmoriti.
Oprostite...
U redu je, gospodine, ne brinite.
Kad je umro...
...ostala sam bez osjećaja.
To je sasvim razumljivo.
Ne. Ne znam što mi se dogodilo.
Bilo je vrlo sramotno.
Sramotno?
Ne razumijem.
Navlažila sam se.
Voliš se predstavljati u lošem svjetlu i misliš da si lošija od drugih.
Ali ova priča ne ide tome u prilog.
Prilično je uobičajeno seksualno reagirati u krizi.
Možda je tebi sramotno, ali u književnosti ima gorih primjera.
Vidim da slušate glazbu.
Da, jako to volim.
Da pustim kasetu?
Ako je već neka u uređaju, to bih htjela čuti.
To je nešto što slušam u zadnje vrijeme, iako snimka nije potpuna.
Što je to? -Bach. Iz njegove knjižice za orgulje.
"Ich ruf zu dir, Jesus Christ."
Tema je u osnovi himna, ali Bach ju je preuredio i uljepšao.
Bio je majstor polifonije, ako znaš za to.
-Ne. Još nešto što ne znam.
Polifonija je iz srednjeg vijeka. Većinom iz Europe.
Odlikuje se idejom da svaki zvuk ima svoju melodiju,
ali su zajedno skladni.
Bachov prethodnik, Palestrina napisao je mnoga djela,
gdje nekoliko zborova istovremeno pjeva, u polifoniji.
Po meni, Bach je usavršio melodijski izričaj i sklad.
Ali također, umiješao je i nezamislivu mistiku brojeva.
Najvjerojatnije temeljenu na Fibonaccijevom nizu.
Znaš, onaj koji počinje s nulom, pa ide jedinica...
Niz se stvara zbrajanjem dva prethodna broja da dobiješ novi.
Nula plus jedan je jedan, jedan i jedan je dva,
dva i jedan su tri, tri i dva su pet,
pet i tri su osam, a osam i pet su trinaest.
Niz ima zanimljive poveznice s Pitagorinim poučkom i Zlatnim rezom.
Tražila se božanska metodologija u umjetnosti i arhitekturi.
Kao što su ona tri tona iz vašeg kluba bila "đavolji interval".
Zbroj numeričkih vrijednosti Bachovog imena je 14.
Taj broj je često koristio u kompozicijama.
U Bachovom imenu su sve vrijednosti Fibonaccijevi brojevi.
Ovaj komad ima tri zvuka. Zvuk basa.
Drugi zvuk sviran lijevom rukom.
I prvi zvuk, sviran desnom.
Taj se zove Cantus Firmus.
Zajedno, ta tri glasa čine polifoniju.
U pravilu, nimfomanka je netko kome nikad nije dosta.
Stoga se seksa s mnogo ljudi.
To je točno, ali...
Da budem iskrena....
...gledam na to kao na zbroj svih tih seksualnih iskustava.
Na taj način, imam samo jednog ljubavnika.
PETO POGLAVLJE "MALA ŠKOLA ORGULJA"
Pošto glazba ima tri zvuka, pričat ću o samo tri ljubavnika.
Baš je jednostavan. To je F.
F. je imao crveni auto kojeg je kupio rabljenog.
Kako sam se seksala sa sedam ili osam muškaraca svake noći,
raspored je bio zeznut, i svi su imali zakazano vrijeme.
F. je bio dobar čovjek.
Ako je imao zakazano u 10, uvijek bi došao u 9 i parkirao u ulici.
Uvijek sam se smiješila s njim.
Često bih se sažalila i skuhala mu kavu, dok je čekao red.
Teško je reći zašto sam odabrala pričati o F...
Ulijevao je sigurnost, i znao je što želim u krevetu.
Čak bih rekla da je postojala nekakva telepatija u seksu.
Bez riječi, znao je točno što želim, gdje da me dira i što da radi.
Njegov sveti cilj je bio moj orgazam.
I onda je... labud odgovorio istim glasom...
Imao je privilegije koje drugi nisu imali.
F. je bio baš. Monoton, predvidiv i ritualan.
Bez sumnje.
Ali i temelj, koji je bitan, iako, sam po sebi ne znači mnogo.
G. je bio drugačiji.
Jedini kojeg sam morala i željela čekati.
Kad bi konačno stigao, ne bi odmah ušao.
Poput mačke kad joj otvoriš.
Kao da, kad se vrata otvore, ima sve vrijeme svijeta.
Ali bio je više od mačke. Bio je kao jaguar ili leopard.
Kretao se poput njih, što me napaljivalo beskrajno.
On je imao glavnu riječ. To je bilo tako.
Usprkos uspješnom upravljanju logistike rasporeda
i do deset dnevnih seksualnih zadovoljavanja,
i k tome, radeći puno radno vrijeme,
još uvijek sam često bila tužna.
Kad god bih imala vremena, iskoristila bih ga za svoje šetnje.
Ove šetnje su postale metafora za moj život.
Monoton i besmislen.
Da, baš kao pokreti zatočene životinje.
U stvari, svi samo čekamo dopuštenje da umremo.
Ne...
Ne, ne, ne.
Postoje potpuno nerealne slučajnosti u priči o Jeromeu.
Prvo te, igrom slučaja, zaposli... ...kao pomoćnicu.
Zatim u šetnji nađeš njegove slike, i ne samo to...
On je tamo!
I poput boga, povuče te k sebi kroz oblake.
Za Boga miloga.
Bio je tamo zbog svađe sa ženom, koja je ljutito potrgala njihove slike.
Ne znam vjerujem li u to. -Kako ćete izvući najviše iz moje priče?
Vjerujući ili ne vjerujući?
U pravu si. Možda to sve ima smisla.
Tajni sastojak seksa je ljubav.
Treći zvuk. Tajni sastojak.
Cantus Firmus.
Popuni mi sve rupe.
Što je bilo?
Ne osjećam ništa.
Preveo: Butch Coolidge
Preuzeto sa www.titlovi.com