- Most jön az árok. - Köszi!
Vak ember létére apám remekül navigált az egyenetlen terepen.
- Ne felejts el szólni a... - Most!
Köszi!
Ilyenkor csak egy valami állhatta útját.
Jól nézel ki, csajszi!
- Apa! - Hé!
A tinédzser lánya.
Growing Up Fisher - 1x04 - Trust Fall -
Growing Up Fisher - 1x04 - Csökkenő Bizalom-
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
Jól van, Henry, itt a következő. Elsőre mi ugrik be róla?
Mit látsz? Nem lehet rossz választ adni.
Egy madarat látok...
Aki szeretné, ha az anyja kihagyná a kognitív-viselkedés házijából.
Mi a bajod, haver? Félsz a lelked mélyére nézni?
Én egy férfit és egy nőt látok, akik nagyon egymásnak estek...
Ez nem a te kártyád, Runyen.
Szia, Katie! Hogy megy a játék Morganéknél? Mesélj!
El kell jönnöd értem.
Mi az, már megint összejött Dustin és Morgan?
Nem akarod tartani a gyertyát?
Nem egészen.
Nem értem, miért nem mehetünk. Ott vannak a zsaruk. Biztosan állat!
Még egyszer mondom, Runyen, hallgass el, ha lehet.
Ha Mel rájön, akkor tombolni fog. Szóval, csak lazán, és minden rendben lesz.
Dehogy lesz.
Az a helyzet a családommal, hogy mindenki nagyon kiszámítható.
Mel, hová mész?
Mivel már három perce itt álltok, így valami van.
Majd a kocsiban beavattok. Indulhatunk.
Ugye, mondtam? Kiszámíthatóak.
Na jó, Mel, várjunk egy kicsit és hallgassuk meg az egész történetet.
Már hallottam is. Ti maradjatok a kocsiban!
- Mel papa, ne már! - Sajnálom, haver.
Miről beszélsz? Ez az első gimis bulink.
Mondjuk a kocsiból nézzük, de attól még annak számít.
- Katie biztosan meg tudja magyarázni ezt. - Szerinted igazat fog mondani?
- Igen, bízom a lányunkban. - Szerinted én nem? Hát, nem igazán.
Játszani jött? Persze. A tinédzserek egy játékot szeretnek játszani,
aminek az utolsó körében általában egy tesztre kell pisilni.
Ez kész őrület. Holnap nálad alszok.
Remélem sokkolnak valakit!
Tudom, minek tűnik, de nem ittam semmit.
- Persze. - Csak azért jöttünk el, mert Morgan rájött, hogy Dustin megcsalta.
Tudtam. Ugye, rászóltam?
- De nem lényeges. - Morgan. Tudtam, hogy bajos kölyök.
Már akkor is rúzsozta a száját, amikor az óvodából ballagott.
El volt keseredve és elkezdett inni.
Csak ő ivott, én nem. Én csak nem akartam itt hagyni.
Aztán hívtalak titeket. Ezért nem kéne plusz pontot kapnom?
Hogyne. Ezért kapsz 10 pontot, amivel összesen...
Mínusz 7000 pontnál jársz.
- Elment? - Igen.
És most te is. Jól van.
Előre!
Minden kapcsolatban, legyen az a lányoddal, az ex-feleségeddel, vagy a kutyáddal,
eljön a pont, amikor meg kell bíznod a másikban.
Elvis, előre!
Apa ekkor még nem igazán bízott Katie-ben.
Ahogy Elvisben sem. - Szerintem sokkolták apukádat!
Jól vagyok.
Nem, felkelt.
Még ha nem is ittál, az agyad akkor is tele van hormonokkal.
Be kéne zárni téged a szobádba, míg meg nem szerzed a diplomád.
- Mondhatnék valamit? - Nem! - Nem!
- Menj fel a szobádba, én pedig beszélek apáddal. - És míg odafent vagy,
ne csinálj semmit, amivel idecsődítheted a zsarukat!
Haver, ez a hely olyan, mint egy valóságshow.
Bárcsak felvehetném azokat a részeket, amiket nem látok!
A holnapi adást fel kell venned, mert nálad alszunk. Nem bírom itt.
- Az nem fog összejönni. - Dehogynem. Csak egy éjszakát kérek.
Már két éve ismerlek és még egyszer sem voltam nálatok.
Szerinted itt rossz? Nálunk lenni kész rémálom.
Szájvizet használok, és tele van alkohollal!
- Öblögethetek vele? - Azt mondod, hogy öblögetsz,
közben tuti elviszed a barátnődhöz, hogy szájvizes margaritát csináljatok!
Na jó, egy éjszakát maradhatsz.
Nem gondoltad, hogy ez lesz? Morgan? Játékos este?
Az egyetlen játék az volt, amikor átvert téged.
Igazad lehet Morgannel kapcsolatban, de megbízom Katie-ben.
- Szerinted nem ivott? - Tuti, hogy ivott!
- Runyen! - Mel, papa! Én veled vagyok!
- Jó kislány. Ha azt mondja, hogy nem ivott, akkor... - Ugyan, Joyce!
Ha ezt elnézzük neki, akkor a következő buli lehet, hogy itt lesz.
Bár neked az biztosan tetszene.
Táncolnál egy shakerrel, koktélokat kevergetve.
Igen, de alkoholmenteseket készítenék, és lenne mellé mindenféle finomság.
A rendőrök csak azért jönnének át, hogy szórakozzanak egyet.
Na jó. Tudod, mit? Pontosan ezért az én feladatom a fegyelmezés, nem a tied.
Nem. Most már közös feladat.
Most, hogy külön élünk, úgy nevelem őket, ahogy jónak látom.
És mivel az én éjszakámon történt ez, ezért úgy büntetem meg, ahogy én akarom.
Majd ha nálad alszik, akkor varrhatsz egy vörös 2-est a pulcsijára,
- és képzeld, beléptem egy könyvklubba. - Jól van. Akkor vita lezárva.
Gyere, Elvis! Lábhoz!
- Elvigyelek? - Megtennéd?
Nincs rossz válasz, csak mondja el, mire gondol, amikor ránéz. Oké?
Tudja, nekem nem lenne szabad...
- Egy festékpaca. - Egy festékpaca?
Nem. Azt kellett volna mondania... Na jó, próbáljuk meg újra.
Egy másik paca. Figyeljen, nem lehetne...
Szerintem nem is próbálkozik.
Egy perc, és jövök. Szia, Mel!
Na, hogy döntöttél a "Szülők kontra az egyetlen buliban nem ivó lány" ügyben?
- Katie-vel hosszasan beszélgettünk... - Hihetetlen. Nem büntetted meg.
Nem, nem büntettem meg. Neked gondjaid vannak a bizalommal, Mel,
mert nem is bíztál bennem, hogy megoldom ezt.
- Mert nem oldottad meg. - Dehogynem.
Elbeszélgettem vele.
Én mindig optimista vagyok, te pedig mindig a rosszra gondolsz.
Bízom benne, és a bizalom az a tápanyag, ami segíti a növekedését.
Miről olvasod ezt, egy bögréről?
Előre, Elvis! Előre!
Ne csináld már, minden nap erre sétálunk. Gyerünk!
Mi lenne, ha egyszer az életben valaki azt csinálná, amit...
Halló? Mel?
Joyce, ha jól meggondolom, akkor igazad lehet a bizalmi gondjaimat illetően.
Később visszahívlak.
Oké.
Segítség!
Vak ember egy lyukban!
Én szóltam, haver. Nem jó ötlet itt aludnod.
- Ez az utolsó esélyed, hogy meghátrálj. - Már meghátráltam a saját házamból.
- Mennyire lehet gáz a családod? - Mindjárt rájössz.
Vedd le a cipőd, és lépj be a cirkuszba.
Runyen otthona egyáltalán nem olyan volt, mint azt elképzeltem.
Sokkal jobb volt.
Sziasztok! Épp időben.
Jó, hogy végre találkoztunk, Henry. Remélem éhes vagy.
Éhesek vagyunk, mert vacsoraidő van és növésben vagyunk. Istenem!
Hé! Magyarul, ha lehet!
Yaya azt mondta, hogy jóképű vagy, erre anyám beleegyezett.
- Mindketten imádják a hajad. - Henry, foglalj helyet és fogyassz.
Sajnálom, haver. Te akartad.
Hagyjatok helyet a desszertnek!
Nehogy túlreagáld a dolgot. Csak sima fánk lesz.
Ez a sima fánk miatt mehetsz majd egyetemre.
A szüleimé a fánkozó a Sepulvedán. Mindig hazahozzák, ami megmarad.
Az a fejhallgató például 600 fánkba került.
Ezek igazi tányérok?
- Szia. - Szia!
Nem akarsz ledarálni egy sorozatot? A DVR majdnem tele van és kezd idegesíteni.
- Jól hangzik, anya, de elmegyek itthonról. De pár Rorschach-teszt belefér. - Szuper.
Hová mész?
Nyugi, csak Morganéknél alszom. Tanulunk holnapra, meg ilyenek.
- Ez úgy néz ki, mint egy könyvtár. - Morgannél? Annál a Morgannél,
aki tegnap részegen a Bohém Rapszódiát énekelte a zsaruknak? Az a Morgan?
Igen, a szüleitől szobafogságot kapott, ezért kell átmennem hozzá.
A szülei nem értik meg annyira, mint te engem.
- Én megértelek. - Ja.
A szülei kemények lehetnek, mint apád.
- Sok sikert hozzájuk! - Tudod, az a helyzet,
hogy a szülei nem lesznek otthon, mivel késő estig dolgoznak,
de nem is gond. Hála Istennek nyugodtan tanulhatunk holnapra.
Hallelúja!
Tudod, mit? Az lesz a legjobb, ha felhívjuk apádat.
Nekem semmi bajom a dologgal, de jobb, ha megbeszéljük vele is.
- Muszáj a te estéden? - Így a legjobb. De tudod, mit?
Megkérdem én tőle, így tudja, hogy felőlem okés a dolog.
- Halló! - Szia, Mel, Itt Joyce és Katie. Köszönj neki!
- Szia, apa! - Azt kérdezte Katie, hogy aludhat-e Morganéknél.
A szülei nem lesznek otthon, de szerintem nem lesz gond.
De, mivel tudjuk, hogy nem vagy annyira megengedő, mint én,
ezért kíváncsi vagyok a véleményedre.
- Felőlem oké. - Bocsi!
- Köszi, apa! - Várj! Hogy mi?
- Morganéknél maradsz, ugye? - Igen, megígérem!
Legalábbis ezt mondják. De ők ketten Katie és Morgan.
- Morgan. - Jó szórakozást, drágám!
Köszi, apa!
Remek. Szuper. Nagyon szuper!
- Nem muszáj ezt csinálnod. - De akarom.
Házimunka, rendszer, megszokott dolgok... Imádom.
Magyarul!
Azt mondta, hogy a nadrágod két perc múlva elkészül.
- Zsír! - Yaya megspórolt neked 25 fánkot.
Henry.
Meleg.
Hét másodperc a mikróban. Megváltoztattam az életed.
Magyarul!
Tökéletes itt.
Már csak az hiányzik, hogy a családod elkezdjen énekelni.
Fogalmad sincs, mit tettél.
- Miért nem mondtál neki nemet? - Ki az?
Neked kellene mindent megtagadnod.
A beszélgetésünk után gondoltam, hogy be fogsz ugrani. Fáradj be!
Igen, az előbb vittem el Katie-t Morganhez,
de mindegy lett volna, ha elviszem Tijuanába és kéztől veszi meg a drogot.
Tudod, van egy üveg borom, amit egy nagy győzelemre tartogattam, de tudod, mit?
Az, hogy én jobban bízom Katie-ben, mint te, már felér egy ilyen győzelemmel.
Szerinted Rachel Federman tömi a melltartóját?
Tutira. Már én is meg akartam kérdezni.
Hé, haver!
Mi van?
Ha ez a te ágyad, akkor alszom a másikban.
- Én a helyedben nem tenném. - Miért nem?
Jó éjt, Yaya!
A szobádban alszik?
Gyakorlatilag ez az ő szobája. És nem kell suttognunk.
Köszi, hogy itt alszol! Bocsi, hogy olyan furán kezeltem a dolgot.
Ez nagyon finom.
Biztosan nem kérsz egy pohárral?
A kárörvendős borodból? Köszi, nem kérek belőle.
Szóval, beleestél egy lyukba, és most már bízol a lányodban?
Mit is mondhatnék, Joyce? Megtanultam bízni másokban.
Először a vakvezető kutyámban, aztán pedig a lányomban.
Egy bölcs bögre egyszer azt mondta:
"A bizalom az a tápanyag, ami segíti a növekedését."
Jó bor, igaz?
Mi történt veled abban a lyukban?
Töltök neked is egy pohárral.
Mindkét gyerekünkről tudom, hogy hol vannak, Joyce, és nincs semmi bajuk.
Katie Morgannel van... rendben van. Henry Runyennel van... rendben van.
Te jó ég!
Bárcsak többet ittam volna három kortynál!
Akkor a borra foghatnám azt, amit most mondani fogok.
Igazad van.
A gyerekeink okosak. Bíznunk kell bennük.
Nagyon örülök, hogy végre úgy látod a dolgokat, mint én.
Ami ugye ezelőtt fordítva volt.
- Igyunk a bizalomra! - Oké.
Katie dél felé tart a Grandview Sugárúton.
Ez a telefonod volt?
Nem tudom. Nem hallottam semmit.
Katie délnyugat felé halad... - Nyomon követed Katie-t a telefonoddal?
- Nyomon követem? Dehogy... Nem! Elvis, hol a telefonom? - Uramisten!
Elvis, hozd ide a telefont! Hozd ide a telefont!
Katie dél felé tart...
Katie továbbra is...
Szóval, miközben kárörvendően ültél itt, végig nyomon követted őt.
Igen. És emiatt derült ki, hogy Katie máshová ment, és pontosan tudjuk, hova.
Szívesen!
Úgy érzem, mintha csúnyán néznél rám, holott Katie tett rossz fát a tűzre.
- Még mindig bámulsz, igaz? - Úgy ám!
Csak a hangpostája jelentkezik.
Arra van alkalmazás, hogy kémkedhessünk a lányunk után,
- de arra nincs, hogy felvegye a telefont. - Kémkedni? Ugyan már, Joyce,
így legalább tudhatom, hol van, anélkül, hogy ő tudna róla.
- Teljesen ártatlan dolog. - Undorító.
- Hogyan lehet undorító? Joyce észak felé tart...
- Ez meg mi? Engem is...? - Némítás! Siri, némulj el!
Bocsi. Ne haragudj. Megértem, ha mérges vagy.
De hidd el, ha egyszer elrabolnak, akkor meg fogod köszönni.
Visszakérhetném a telefonom, hogy megtalálhassuk a lányunkat?
Ki dob ki egy telefont egy mozgó kocsiból?
Ki követi nyomon a családját, mintha azok házi őrizetben lennének?
Minél szigorúbb vagy, Mel, annál jobban fog lázadni.
És ha valami tényleg balul sül el, akkor nem mer majd segítséget kérni tőlünk.
Én csak próbálok nyíltan kommunikálni vele.
Utoljára nyíltan azt mondta neked, hogy tanulni fog Morganéknél.
És mi lett belőle? Katie észak felé tart...
- Egy óránál. - Megvan.
Most már érted, miért nem akartam, hogy megismerd a családomat?
Az én otthonom egy olyan cirkusz, ahol egy vak ember a porondmester.
Mégis mindketten aránylag normálisak vagyunk.
Azok vagyunk, ugye?
Miért nem fogod a kormányt, Joyce?
Fogom a kormányt. Csak látni akarom, hol kell lekanyarodni, Mel!
Neked az utat kell nézned, az Isten szerelmére!
- Csupán két jó szem van ebben a kocsiban. - Igen, és az egyikkel ezt nézem.
- Nem, nem nézheted a telefont. - Melvin Fisher!
Addig nem mutatom meg, míg le nem húzódsz.
Nem fogok lehúzódni! El kell mennünk Katie-ért!
Húzódj félre, ha látni akarod a telefont!
- Nem húzódok félre! - Húzódj félre!
Na jó, félre húzódok.
- Nem kell begyulladni. Megoldom. - Nem. Ura vagyok a helyzetnek.
Ha igazoltatásról van szó, akkor pontosan tudom, mit kell csinálni.
- Üdv, mester! - Nő vagyok.
Nem sértésnek szántam. Úgy értettem, hogy őrmester.
Jó duma. Jogosítványt és forgalmi engedélyt!
Figyeljen, őrmester! A következő a helyzet:
- Hagyd, Mel. - Nem hagyom. Eltűnt a lányunk.
Nem tűnt el, csak nem ott van, ahol lennie kéne.
- És nem tudjuk, hogy drogozik-e, vagy... - Drogozik? Én a szexre gondoltam.
Én nem is gondoltam a szexre. És ha a kettőt együtt csinálja?
Katie balra fordult...
Nálam kellett volna aludnia,
de elszúrtam. Nem kellett volna elengednem Morganhez.
De most ez a piszkos alkoholista Morgan biztosan
elvitte valami fősulis pasikhoz piálni őt, és az egész az én hibám.
Semmi baj, Joyce. Megoldjuk.
- Őrmester, büntesse meg, vagy engedje el. - Hogy mi?
Tegye, amit tennie kell, de nekünk azonnal el kell indulnunk innen.
- Ez a Morgan kész rémálomnak tűnik. Menjenek innen! - Köszönjük, őrm...
- A harmadikon szálltak ki. - Katie és a díler a harmadikon vannak.
Csak úgy ver a szívem. Nem tudok lenyugodni.
Ezerszer rosszabban éreznéd magad, ha láttad volna a hallt.
- Az orrom látta. - Hű!
Sokkal többet beszéltünk Katie neveléséről
az utóbbi két napban, mint azelőtt, amikor házasok voltunk.
Igen, most, hogy nem vagyunk együtt, egész jó csapatot alkotunk.
Példát kellene vennem rólad. Nem félsz a dolgoktól.
Most neked kellene mondanod valamit, Mel.
Nekem pedig kevésbé kellene
olyannak lennem, mint amilyen vagyok.
Katie!
Ne menj oda be. Egy ölelés többet ér a drogoknál.
- Egy ölelés, de semmi több! - Mit kerestek ti itt?
Majd később megbeszéljük.
Katie, beszélnünk kell arról, ahogy mostanában viselkedsz.
De most nem a büntetésedről van szó.
Csak szeretnénk, ha nem lenne semmi bajod.
- Jól vagyok. - Helyes. Akkor jöhet a büntetésed.
- Mégis honnan tudtátok, hogy hol... Katie megállt a 91...
Követtek engem?
Nem téged. Csak a telefonod.
Katie, ha nem követtünk volna,
akkor hogyan állíthattuk volna meg, hogy bemenj a gonosz díler lakásába?
Ő az? A drogdíler?
Mel papa, jól vagy?
Maguk biztosan Runyen szülei.
- Milyen vicces helyzet, igaz? - Annyira jó végre találkozni magukkal!
- Runyen egy belevaló kölyök. Ő egy... - Joyce vagyok.
Már szerettük volna áthívni magukat vacsizni,
- Vág az esze és nagyon udvarias. - vagy tízóraizni, vagy...
- Elbűvölő kölyök. - csak úgy enni valamit.
Mel vagyok.
Henry nem igazán tudott elaludni, ezért haza akart menni.
Ezért felhívtam Katie-t, hogy jöjjön el értem.
- Szóval csak azért jöttél el Morganéktől, mert... - Igen.
- Haza akartad őt... - Aha.
Azért hívott engem, mert tudta, hogy ti jelenetet csinálnátok, mint tegnap.
És tessék, itt vagytok.
Henry a könnyebb eset.
Örömmel tértem vissza a kiszámítható, fura szerzetekhez, a családomhoz.
- Katie-kém... - Katie, aranyom... - Hagyjatok!
Aznap megtanultam, hogy ha valaki kiszámítható,
akkor az fura mód azt is jelenti, hogy bízhatsz benne.
És el kell hinnünk, hogy tudnak vigyázni magukra.
Vagy rád.
Ügyes vagy!
Katie természetesen dühös volt eleinte,
de nem úgy végződött a dolog, ahogy azt gondoltam.
- Ugye tudod, hogy csak azért csinálták, mert...? - Tudom.
- De az is biztos, hogy egy ideig számon kérem ezt rajtuk. - Jogos.
- Rendelek egy pizzát. - Oké.
Mert aznap megtanulta,
hogy annak ellenére, amin anya és apa keresztülmentek,
még mindig számíthatott rájuk.
Ez nem volt túl sok?
- Nekem jónak tűnt. - Akkor jó.
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub