www.titlovi.com
SVEMIR PROSTOR-VREMENSKA ODISEJA
preveo i obradio Drazen68 drazenr6@gmail.com
Rođeni smo u tajni, tajni koja nas muči
sve od kada smo postali ljudi.
Probudili smo se na ovome malenom svijetu
pod pokrivačem od zvijezda,
kao napušteno dijete ostavljeno na stepenicama, bez ceduljice s objašnjenjem
od kuda smo došli, tko smo,
kako je nastao naš Svemir,
bez pojma kako okončati našu kozmičku izolaciju.
Sve smo to morali odgonetnuti sami.
Najbolja stvar za nas je bila naša inteligencija,
posebno naš dar za prepoznavanje obrazaca izoštren tokom eona evolucije.
Oni koji su bili dobri u uočavanju lovine i predatora,
razlikovali otrovne biljke od ljekovitih, imali su veće šanse
za preživljavanje i razmnožavanje. Oni su preživjeli i prenijeli dalje gene
za prepoznavanje uzorak s njihovim očitim prednostima.
Kulture diljem planete gledale su u iste zvijezde
i tamo pronalazile različite slike.
Koristili smo taj dar za prepoznavanje uzoraka kako bi čitali kalendar na nebu.
Poruke upisane u zvijezde, govorile su našom praocima i pramajkama
kada se ulogoriti i kada krenuti dalje, kada su seobe krda
i kada će doći kiše i hladnoće, kada će privremeno prestati.
Kada su uočili izravnu vezu između kretanja zvijezda
i sezonskih ciklusa života na Zemlji, naravno da su zaključili
kako ono što se događa gore, mora biti poruka nama dolje.
To ima smisla, zar ne? Ako je nebo kalendar
i netko ostavi ceduljicu na njemu, što to može biti drugo nego poruka?
Kada je nebeski red iznenada narušen
pojavom kometa na nebu... shvatili su to osobno.
Možemo li ih uopće kriviti zbog toga? Tada nisu imali drugog logičnog objašnjenja
za to što se događalo. To je bilo puno prije
nego je itko zamišljao Zemlju kao rotirajuću planetu s nakošenom osi,
koja kruži oko Sunca. Svaka drevna ljudska kultura napravila je istu grešku,
komet bi morao biti poruka poslana od bogova... ili nekog određenog boga.
i skoro uvijek, naši su preci zaključivali
kako vijesti nisu dobre.
Nije bilo važno da li ste drevni Astek,
Anglo-Saksonac, Babilonac, Hindu.
Kometi su bili predskazanja propasti. Jedina razlika među njima je bila
točna vrsta nadolazeće propasti.
"Dis-aster" kao u grčkoj riječi za "Zla zvijezda".
Masaima istočne Afrike, komet je značio glad,
Zuluima na jugu, značio je rat.
Eghapima na zapadu, značio je bolest.
Djagama u Zairu doslovce ospice.
Njihovim susjedima Lubama, komet je predskazivao smrt vođe.
Drevni Kinezi su bili izvanredno sustavni.
Počevši oko 1400. prije Krista,
bilježili su i katalogizirali pojave kometa.
Trorepi komet značio je nesreću za državu.
Četverorepi komet značio je nadolazeću epidemiju.
Ljudski talent za prepoznavanje uzoraka je dvosjekli mač.
Naročito smo dobri u pronalaženju uzoraka čak i onda kad ih nema...
ponekad poznato kao "lažno prepoznavanje uzoraka".
Gladni smo značaja, znakova da naše postojanje
ima neku posebnu važnost za Svemir.
Zato smo svi mi i pregorljivi u obmani sebe i drugih,
u pronalaženju svetih znakova u zapečenom sendviču sa sirom
ili božanskog upozorenja u kometu. Danas točno znamo otkuda dolaze kometi
i od čega se sastoje.
Naš brod Mašte, pogonjen jednakom količinom znanosti i čuda,
može nas odvesti bilo kuda u prostoru i vremenu.
Može putovati brže od svjetlosti i prikazati nam stvari
koje se ne mogu vidjeti. Vodi nas u misteriozno područje
koje se nalazi jednu svjetlosnu godinu od Sunca.
Što je ovaj roj svjetova? Da li su ga stvorili alieni?
Nisu. Samo gravitacija.
Ovo su snjegovi prošlosti, plutajuće planine leda i stijena,
sačuvani ostaci rođenja Sunčevog sustava. Zove se Oortov oblak,
po Janu Oortu, nizozemskom astronomu, koji je predvidio njegovo postojanje
tamo 1950. Pokušavao je riješiti paradoks.
Ima puno načina kako komet može umrijeti. Zbog njihovog križanja s putanjama planeta,
dolazi do čestih sudara s njima. Kometi su uglavnom sačinjeni od leda,
tako da svaki put kada dođu blizu Sunca, izgube dio sebe zbog isparavanja.
Nakon nekoliko tisuća puta, sav led nestane,
a ono što je ostalo od kometa je sada asteroid.
Gravitacija može izbaciti komete iz Sunčevog sustava u Svemir.
A ipak, nekako, kometi i dalje dolaze.
Oort i drugi astronomi su se pitali, "Od kuda svi ti kometi dolaze?"
Oort je izračunao učestalost pojavljivanja novih kometa i zaključio kako mora postojati
ogroman sferni roj, promjera nekoliko svjetlosnih godina,
koji okružuje Sunce.
Oortova logika još uvijek vrijedi čak i nakon svih otkrića o kometima
i Sunčevom sustavu u desetljećima poslije toga. Oortov oblak je krajolik
koji nitko nikad nije vidio. Niti može.
Tamo je mračno. Svaki je komet udaljen od svog najbližeg susjeda
kao i Zemlja od Saturna. Ali znanost nam daje posebne moći.
Dala je Janu Oortu dar predviđanja.
Oort je također bio prvi koji je točno izračunao udaljenost između Sunca
i centra naše galaksije. To je velika stvar...
pronaći gdje smo u Mliječnoj stazi. Naša je zvijezda oko
30000 svjetlosnih godina od centra. Oort je također
koji je koristio radio teleskop kako bi napravio mapu spiralne strukture galaksije.
On je bio i prvi koji je otkrio da je centar galaksije
mjesto titanskih eksplozija, prvog znaka
da bi tamo mogla biti skrivena supermasivna crna rupa.
Govori li nešto o nama činjenica da većina od nas zna imena masovnih ubojica,
ali nije nikad čula za Jana Oorta?
Oortov oblak je toliko velik, da jednom od njegovih kometa treba oko milijun godina
kako bi završio jedan jedini krug oko Sunca.
Tamo vani, na dalekom rubu Sunčevog sustava,
čak i malo gurkanje gravitacije prolazeće zvijezde, može osloboditi neke od tih kometa
od gravitacijskih okova Sunca.
Neki kometi su izbačeni iz Sunčevog sustava kako bi lutali međuzvjezdanim prostorom.
Ali drugi imaju drugačiju sudbinu.
Ovaj ponire prema Suncu, ubrzava u neprekinutom slobodnom padu
koji traje stotinama tisuća godina.
Kada ga Neptunova gravitacija još malo trzne,
dolazi do male promjene smjera. Moćni Jupiter, osim Sunca,
najmasivniji objekt u našem sunčanom sustavu, privuče komet
svojom snažnom gravitacijskom silom i mijenja mu putanju.
Kada naš komet dosegne unutrašnji Sunčevi sustav...
Sunčeva ga vrućina sprži.
Počinje prekrasna preobrazba.
Goli, garavi ledenjak
sada dobiva blještavu aureolu... i rep.
Ovi nam slojevi govore kako je komet nastao prije nekih 4 milijarde godina.
Tokom 40000 generacija čovječanstva,
vjerojatno je bilo oko 100000 pojava blještavih kometa.
Sve to vrijeme, najviše što smo mogli
bilo je gledati gore u bespomoćnom čuđenju, zarobljenici Zemlje
koji nemaju objašnjenja osim svojih grijeha i svojih strahova.
Ali tada je počelo prijateljstvo, između dvojice muškaraca,
koje je vodilo trajnoj revoluciji ljudske misli.
Isaac Newton i Edmond Halley to nisu mogli znati,
ali će nas njihova suradnja zauvijek osloboditi
dugog zatvoreništva na ovom sićušnom svijetu.
Komet 1664. proširio je drhtaje groze širom Europe,
strah je izgledao opravdan kada su uskoro uslijedili kuga i Veliki požar u Londonu.
Tamo, s dugom krvavom kosom,
plamteća zvijezda prijeti svijetu
s glađu, kugom i ratom.
Princezi donosi smrt...
kraljevstvima mnoge križeve,
svim staležima neizbježne gubitke...
pastiru gnjilež, oraču gladne godine,
mornaru oluje,
gradovima izdaje.
Jedno dijete komet nije ni malo plašio.
Njemu je to bila čudesna stvar.
Kao i svi mi, Edmond Halley se rodio znatiželjan. "K vragu!"
Na sreću, imao je oca koji je ohrabrivao
i poticao njegovu znatiželju, kupovao mu najbolje znanstvene instrumente
čak i financirao njegovu ekspediciju izrade prve točne zvjezdane mape južne polutke.
Halley je napustio Oxford kada je imao 20 godina i otplovio na Svetu Helenu,
otok ispod ekvatora, daleko od zapadne obale Afrike.
K vragu! Problem je bio što mu nitko nije rekao da je vrijeme na Sv. Heleni
uglavnom loše, trebalo mu je 12 frustrirajućih mjeseci
promatranja južnih zvijezda kako bi napravio kompletnu mapu.
Bogovima i herojima drevne Grčke sada su se pridružili
mitske figure novog svijeta i novog doba.
Tukan, kompas, rajska ptica.
Kada se vratio kući s drugom polovinom neba, njegova je mapa izazvala senzaciju.
Sada su trgovci i istraživači mogli na- vigirati po zvijezdama bilo gdje na Zemlji.
U to je vrijeme Svjetska udruga u Londonu, bila mjesto izmjene znanstvenih otkrića.
Njihov moto, "Nullius in verba", sumira bit znanstvenih metoda.
To je latinski za "uvjeri se sam".
Drugim riječima, preispituj autoritete. Halleyjeva zvjezdana mapa privukla je pozornost
kuratora za eksperimente Društva. Pokazao bih vam ga da mogu,
ali ne postoji ni jedan portret Roberta Hookea iz njegovog vremena,
samo verbalni opisi njegovih suvremenika.
Govorili su "suh, pogrbljen, ružan".
Bio je možda najdosjetljiviji čovjek svih vremena. Usprkos svom izgledu,
bio je najtraženiji gost na zabavama u Londonu. Zašto?
Hookeova nezasitna radoznalost obuhvaćala je apsolutno sve.
Hooke je otkrio mali Svemir,
još ga uvijek zovemo imenom koji mu je dao, "stanica". Hooke je otkrio stanicu gledajući
komad pluta svojim vlastitim izumom, optičkim mikroskopom.
Preduhitrio je stajališta Darwinove teorije evolucije
skoro 200 godina. Hooke je također poboljšao i teleskop.
Crteži astronomskih tijela koja je promatrao potvrđuju njegovu izvanrednu preciznost.
Nakon velikog požara koji je uništio centar Londona 1666.,
Hooke se udružio s arhitektom Christopherom Wrenom kako bi preuredili i obnovili grad.
Hooke je bio vodeći eksperimentalist svog doba.
Koristeći spiralne opruge, otkrio je Zakon o elasticitetu,
danas znan kao Hookeov zakon. Poboljšao je zračnu pumpu,
vrhunac tehnologije tog vremena,
i koristio ju u eksperimentima s disanjem i zvukom.
Eksperimentirao je i s kanabisom. Izvijestio je na sastanku Kraljevskog društva
kako je njegov prijatelj, pomorski kapetan,
"toliko često eksperimentirao s njim, da nema nikakvog razloga za strah
iako možda jedino zbog smijanja samog."
Ali kava je bila droga po izboru U Engleskoj 17. stoljeća.
Kavane su se proširile cijelim Londonom.
Ovdje su ljudi dolazili čuti novosti,
pokrenuti nove pothvate i raspravljati o planovima.
Kavana je bila oaza jednakosti u društvu opsjednutom klasama.
Ovdje siromašan nije morao ustati bogatome, niti se pokoriti njegovom mišljenju.
Neka vrsta laboratorija demokracije. U ovom visoko kofeiniziranom okolišu,
Halley i Hooke susreli su se s Christopherom Wrenom kako bi raspravili veliki misterij.
Zašto se planeti kreću onako kako se kreću? Astronom Johannes Kepler dokazao je
nekih 80 godina ranije, da orbite planeta oko Sunca
nisu savršene kružnice, nego da su u stvari elipse,
i da se planet što je bliže Suncu,
brže kreće. Zašto?
Može li neka nevidljiva sila sa Sunca biti razlog ovih promjena u kretanju?
Ako ima, kako djeluje? Ima li jednostavan matematički zakon koji bi to opisao?
Možda nešto poput Hookeovog Zakona o elasticitetu?
Možda. Ali iskušaj kao da može, Christopher Wren to nije mogao shvatiti.
Prokleto bilo, kao da nisam probao. To je previše za mene.
Kladit ću se u knjigu vrijednu 40 šilinga s čovjekom koji to može riješiti!
G. Wren, ta je knjiga moja. Već sam napravio proračune.
Halley je bio ushićen. - Pokažite nam g. Hooke.
Mjeseci su prošli, a Hooke nije uspijevao.
Nije mogao to izračunati. Nitko od njih nije mogao.
Na kraju, Halleyju je bilo dosta Hookeovih izgovora.
Halley je znao da negdje mora postojati netko dorastao izazovu.
Što s onim matematičarom s Cambridgea? Pametan momak.
Već je odavno riješio glavna pitanja o prirodi svjetlosti
tada je imao samo 22 godine. Izumio je i reflektirajući teleskop.
Čudna ptičica. Nešto se ne čuje za njega već neko vrijeme,
neka prepirka u vezi Hookea i njegovih otkrića o svjetlosti. To ga je potpuno
izbacilo iz takta i otad se sakriva u Cambridgeu.
Halley se pitao bi li taj čudan, i po svim ocjenama
neizmjerno težak čovjek, mogao uspjeti ondje gdje Hooke i ostali nisu.
Ono što on nije mogao znati, što nitko u to vrijeme nije mogao ni zamisliti,
jesu bezbrojni načini na koje će svijet biti zauvijek izmijenjen tim sastankom
u kolovozu 1684.
Isaac Newton rođen je u Engleskoj na Božić 1642.
Otac mu je već bio mrtav prije nego je otvorio oči.
Majka ga je ostavila kada su mu bile samo tri godine
i nije se vratila dok nije imao 11.
Kada se vratila, bilo je to s novom obitelji i mužem,
očuhom kojeg je Isaac Newton prezirao.
Newtonovo utočište od jadnog obiteljskog života,
bila je njegova strast da shvati kako stvari funkcioniraju,
posebno sama priroda.
Talentirani mladi Isaac upisao je 1661. Trinity College
na sveučilištu Cambridge, gdje je bio konstantno loš student,
bez prijatelja ili voljene obitelji koja bi mu pružila toplinu ili ohrabrenje.
Newton se uglavnom držao sam za sebe, osamljen u svojoj sobi,
proučavao antičke grčke filozofe, geometriju i jezike,
i pomno razmatrao pitanja o prirodi materije, prostora, vremena i gibanja.
Ovaj budući znanstvenik bio je i strastveni mistik.
Newton je vjerovao kako tajno znanje zvano alkemija, poznato samo maloj grupi
antičkih filozofa, čeka kako bi bilo ponovno otkriveno.
Nadao se da će naučiti kako pretvoriti obične metale u srebro i zlato,
možda čak i kuhati eliksir života, ključ besmrtnosti.
Također je bio opsjednut
pronalaženjem skrivenih poruka u riječima Biblije.
Pročešljavao je prijevode na nekoliko različitih jezika,
nadajući se kako će dešifrirati kodirane upute od Boga.
Izradio je složene proračune kako bi
otkrio datum Drugog dolaska.
Njegovo cjeloživotno istraživanje alkemije
i biblijske kronologije nije nikada odvelo nikuda.
Kada je Halley pronašao Newtona tog sudbonosnog dana,
živio je u zamišljenom pustinjaštvu.
Newton se povukao 13 godina ranije,
nakon što ga je Robert Hooke javno optužio zbog krađe
njegovog revolucionarnog rada o svjetlosti i bojama. U stvari, Isaac Newton
je riješio misterij svjetlosnog spektra, a ne Robert Hooke.
Ts je rana bila bolna i duboka,
i Newton je odlučio da se nikada više ne izloži takvoj vrsti
javnog poniženja. -Gospodine, pretpostavljam da se ne sjećate
našeg susreta prije nekoliko godina? -Sjećam g. Halley.
Žao mi je što vam dosađujem. - Nema veze, prijeđite na bitno.
Razgovarao sam s našim prijateljima, g. Wrenom i g. Hookeom.
Taj nitkov Hooke nije moj prijatelj. - Da, razumijem gospodine.
Raspravljamo o zbunjujućem pitanju gibanja planeta.
Svi se slažemo da neka sunčeva privlačna sila upravlja gibanjem planeta.
Pretpostavljamo kako mora postojati neki matematički zakon koji objašnjava
kako se ta sila mijenja s udaljenošću... A znajući vašu umješnost...
Da, da, privlačnost gravitacije slabi s kvadratom udaljenosti.
Zato se planete kreću po elipsama. - Ali gospodine, kako to znate?
Pa izračunao sam to prije nekoliko godina. - Preklinjem vas, pokažite mi to.
Izračun je tu... negdje.
Ma nema veze. Ponovit ću ga i poslati vama. -To je izvanredno!
Zašto nismo već prije čuli ništa o tome? Newton se i predobro sjećao
što mu je Hooke napravio prošlog puta kad je iznio zamisao.
Baš kada se Halley mogao zapitati da li Newton obmanjuje kao što je i Hooke ranije,
stigao je glasnik s Newtonovom omotnicom.
Ovdje su početne stranice moderne znanosti
s njegovom sveobuhvatnom vizijom prirode...
univerzalni zakoni o gibanju, gravitaciji... ne samo za Zemlju,
nego za Svemir.
Halley je odjurio natrag u Cambridge.
G. Newton, preklinjem Vas da preradite sve ovo u knjigu što je prije moguće.
Uvjeravam Vas da će ju Kraljevsko društvo objaviti.
Postojao je jedan mali problem. - Slažemo se da je
g. Newton stvorio remek djelo.
Usprkos tome, bojim se da je Kraljevsko društvo
Pa, nažalost prodaja "Povijesti riba" nije...
ispunila naša financijska očekivanja.
To je impresivna knjiga. Izvanredno iscrpna.
Stvarno. Prepuna je podrobnih crteža...
Riba. Razočaravajuća prodaja vodila je do većeg problema.
Kraljevsko društvo potrošilo je gotovo cijeli godišnji proračun na "Povijest riba".
U stvari, toliko su bili bez novca, da su morali isplatiti plaću jadnom Halleyju
kopijama njihove najneprodavanije knjige. Bez novca za izdavanje Newtonove Principie,
znanstvena je revolucija visjela o koncu.
Bez Halleyjevih herojskih napora, samotnjačko Newtonovo remek djelo
možda nikada ne bi ugledalo svjetlost dana. Halley je bio predan čovjek,
potpuno odlučan da pokaže Newtonov genij svijetu.
Taj pred znanstveni svijet, svijet vođen strahom,
balansirao je na oštrici revolucije.
Sve je ovisilo o tome da li će Edmond Halley
uspjeti predati Newtonovu knjigu svijetu.
Halley je odlučio ne samo urediti Newtonovu knjigu, nego ju i izdati o vlastitom trošku.
Newton je završio prva dva sveska i postavio matematički okvir fizici gibanja.
Treći je svezak jednom za uvijek pokazao tko je dobio okladu iz kavane.
Newton je primijenio svoja načela kako bi objasnio
sva poznata gibanja Zemlje, Mjeseca i planeta.
Na nesreću bio je i jedan problem. Sada je Halley također preuzeo i ulogu
Newtonovog psihoterapeuta.
Isaac, bojim se da g. Hooke zahtijeva
priznanje u uvodu tvog trećeg sveska. - Pa tako sam i napravio.
Zahvaljujem njemu, g. Wrenu i tebi, na poticaju da opet razmišljam o astronomiji.
G. Hooke hoda Londonom govoreći da si uzeo Zakon o gravitaciji od njega.
Zašto, taj svadljivi mali... Nikada!
Radije ću spaliti treći svezak nego popustiti takvoj laži.
K vragu i Hooke. On će biti već odavno zaboravljen kada će tvoje zamisli uzdizati
Još kopija te grozne knjige?
Kuda ćemo ih staviti? Razgovarali smo o ovome, draga Mary.
Ovo je moja plaća od Društva. Nemaju mi s čime drugim platiti.
Da su bar g. Hooke i g. Newton više nalik tebi.
Halley i Wren odlučili su suprotstaviti se Hookeu i njegovim lažnim zahtjevima.
Kažem ti, taj zakon je moj! Ja sam ga prvi dokazao.
Tada donesi ovdje svoje dokaze. Daj da ih vidimo.
Svakako smo već dovoljno čekali na njih.
Jednostavno mi morate vjerovati na riječ. - Prazne tvrdnje mogu biti uvjerljive drugdje,
ali ne i ovdje. Donesite ih ili zavežite, g. Hooke.
Prokleti Newton. Platit će mi to.
Da nije bilo Edmonda Halleyja, Newtonova velika knjiga ne bi nikada bila zamišljena.
niti napisana, niti izdana. Dobro. Pa što?
Kakve to razlike ima za nas? U čemu je toliko velika stvar?
Kada je 1642. u ovoj kući rođen Isaac Newton,
svijet je bio sasvim drugačije mjesto. Svi su gledali u savršenstvo urarske
preciznosti gibanja planeta na nebu i mogli ga shvatiti jedino kao rad
majstora urara. Kako bi drugačije to objasnili?
Postojala je samo jedna stvar koja ima je padala na pamet,
za njih, jedini odgovor... Bog.
Zbog razloga koje ne možemo razumjeti, Bog je stvorio Sunčevi sustav takvog kakav je.
Takvo objašnjenje je zatvaranje vrata.
Ne vodi drugim pitanjima.
Usput naiđe Newton, štovatelj boga, a usto i genij.
Može napisati zakone prirode u savršenim matematičkim rečenicama...
formulama koje su univerzalno primjenjive, na jabuke, mjesece, planete
i toliko toga drugog.
S jednom nogom još uvijek u Srednjem vijeku,
Newton je zamislio cijeli Sunčev sustav. Newtonovi zakoni gravitacije i gibanja
otkrili su kako Sunce drži u zarobljeništvu udaljene svjetove.
Njegovi su zakoni izbrisali potrebu za majstorom urarom
kad objašnjavamo preciznost i ljepotu Sunčevog sustava.
Gravitacija je majstor urar.
Materija se pokorava zakonima koje smo otkrili, zakonima koje Biblija ne spominje.
Newtonov odgovor zašto je Sunčev sustav takav kakav je
otvorio je put beskonačnom nizu pitanja.
Principia je uključila i otkriće infinitezimalnog računanja,
prvu pravu teoretsku osnovu za okončanje našeg zarobljeništva na Zemlji...
svemirska putovanja.
Newton je zamislio ispaljivanje topovske kugle...
sa sve jačim eksplozivnim nabojem.
Razmišljao je da s dovoljno ubrzanja,
možemo raskinuti okove gravitacije i topovska kugla može odletjeti
u orbitu Zemlje. Ovo je promijenilo sve.
Newtonova Principia Mathematica nas je oslobodila na drugačiji način.
Otkrivanjem prirodnih zakona koji upravljaju dolaskom i odlaskom kometa,
prekinuo je vezu između gibanja neba i naših pradavnih strahova.
Da Halley nije bi uz Newtona sve te godine,
možda bi ga svijet pamtio po njegovim vlastitim postignućima i otkrićima.
Jedina stvar koja padne na pamet većini ljudi
je komet, ironija je da je otkriće kometa
u stvari jedna od nekoliko stvari koje Halley nije nikad napravio.
Ledena santa s desne strane!
Nakon izdavanja Principie,
Halleyju je kralj naložio vođenje tri plovidbe oceanom,
znanstvenih ekspedicija koje bi riješile navigacijske probleme britanske mornarice.
Halley je iskoristio tu mogućnost za izradu prve mape zemljinog magnetskog polja.
Bio je također i poslovni čovjek.
Halley je usavršio ronilačko zvono...
...i iskoristio taj izum za početak uspješne komercijalne operacije vađenja tereta.
Dr. Halley je gotov, ovaj put nije uspio.
Mislim da je dolje već bar tri sata. Ne želeći riskirati živote drugih,
Halley je osobno testirao svoj izum.
Sad je točno 4 sata od urona. Uopće nije loše za 18 metara dubine.
Izumio je mapu vremena.
Simbole koje je izmislio za označavanje rasprostranjenih vjetrova
koristimo i danas.
Halley je položio temelje znanosti o statistici populacije.
Kako? Usporedio je rođenja, vjenčanja, smrti,
i gustoću naseljenosti Londona i Pariza. Morao je doslovce prehodati
cijeli Pariz kako bi shvatio njegovu stvarnu veličinu.
Došao je do zaključka da zbog toga što skoro polovina odraslih
nemaju djece, koja bi i sama imala djecu,
svaki oženjeni par mora imati četvero djece kako bi se održala brojnost populacije.
Edmond Halley nam je dao stvarne razmjere Sunčevog sustava.
Smislio je pametan način za izračun udaljenosti između Zemlje i Sunca.
Uključuje precizno mjerenje vremena potrebnog
planeti Veneri kako bi prešla sunčev disk.
27 godina nakon Halleyjeve smrti,
kapetan James Cook, prvi je puta otplovio na Tahiti
s izričitim ciljem testiranja Halleyjeve metode
tokom prolaza Venere ispred Sunca. Koristeći specijalne filtre kako bi zaštitio svoj vid
od oštećenja zbog gledanja direktno u Sunce,
Cook i njegovi ljudi omogućili su nam da znamo
da je Sunce udaljeno 150 milijuna km od Zemlje.
Halley je bio i prvi koji je shvatio
da takozvane nepokretne zvijezde uopće nisu nepokretne. Kako je to napravio?
Uzeo je motrenja najsjajnijih zvijezda
koja su napravili astronomi antičke Grčke.
Usporedio je ta motrenja s onima
koja je sam napravio 1800 godina kasnije.
Zašto to nitko nije prije primijetio?
Halley je shvatio da se to može vidjeti jedino
prođe dovoljno dugo vremena između motrenja. Teško je zamijetiti gibanje predmeta
koji su jako daleko. A zvijezde su tako jako daleko
da ih morate pratiti puno stoljeća
prije nego uopće primijetite da su se pomakle.
Halley je otkrio prvi predznak veličanstvene stvarnosti,
sve se zvijezde kreću, prolaze jedna pored druge,
uspinju se i padaju poput konjića na vrtuljku
u svom Newtonovskom plesu oko centra naše galaksije.
I da, bila je i ta stvar u vezi kometa.
Što su bili ti čudni i prekrasni zvjezdani posjetioci
koji se bez upozorenja pojavljuju s vremena na vrijeme?
Halley je odlučio riješiti tu tajnu onako kako bi i detektivi to napravili,
sakupljanjem svih svjedočanstava pouzdanih očevidaca.
Najranije precizno motrenje kometa
koje je Halley mogao naći, bilo je iz Konstantinopola.
Napravio ga je Nikephoros Gregoras, bizantinski astronom i redovnik,
u lipnju 1337. Halley je pronašao sva astronomska motrenja
kometa, zabilježenih u Europi između 1472. i 1698.
Sjetite se da u to vrijeme nije bilo stvari kao što su tražilice i kompjuteri.
Halley je imao samo svoje knjige i svoj um. E sada dolazimo do težeg dijela,
Halley je morao uzeti motrenja svakog kometa
i pronaći njihovu stvarnu putanju kroz prostor.
Nitko osim Newtona nije još pokušao primijeniti
njegove zakone na astronomska pitanja.
U energičnim naporima matematičke brilijantnosti,
Halley je otkrio da su kometi vezani uz Sunce
u dugačkim eliptičnim putanjama.
On je bio i prvi koji je shvatio da su kometi viđeni 1531.,
1607. i 1682...
jedan te isti... jedan komet koji se vraća svakih 76 godina.
U zapanjujućem primjeru prepoznavanju uzorka,
predvidio je da će ga se vidjeti opet za 50 godina u budućnosti.
Tisućljećima su kometi bili rekviziti misticima,
koji su ih smatrali jedino znakovima događanja ljudima.
Halley je razbio njihov monopol, pobijedio ih je u njihovoj vlastitoj igri,
igri koju ni jedan znanstvenik nikada prije nije igrao... proročanstvu.
Nije povlačio svoju okladu. Kao kad Babe Ruth predviđa
gdje će njegov sljedeći pogodak pasti,
Halley je odlučno izjavio da će se komet vratiti
krajem 1758., na točno određenom dijelu neba,
krećući se određenom putanjom. To baš i nije proročanski pokušaj mistika
koji nisu nikad ni pokušavali biti toliko precizni.
Ovo je Halleyjev komet. Ovdje vani na rubu Sunčevog sustava,
ne izgleda bog zna kako. Obični veliki komad leda i kamena u Svemiru.
To je zato što iza Neptunove orbite, skoro 5 milijardi km od Sunca,
kometi provode vrlo miran život.
Dok doseže krajnje granice svoje orbite,
usporava dok ga Sunce ne zaustavi.
Tada će započeti svoj dugi pad natrag u unutarnji Sunčev sustav.
Halleyjev komet je u slobodnom padu oko Sunca.
Sve u našem Sunčevom sustavu... Zemlja, Mjesec, drugi planeti, kometi, asteroidi,
svi oni padaju uokolo Sunca.
Gravitacija vuče planete prema Suncu, ali zbog njihovog orbitalnog zamaha
nastavljaju se kretati oko Sunca i nikada ne padnu u njega.
Robert Hooke je umro godinama ranije, uništivši svoje zdravlje lošim navikama...
svakodnevnim dozama gorčine, opijuma, žive.
Nekoliko mjeseci kasnije, Newton je izabran za predsjednika Kraljevskog društva.
Kažu da je portret Hookea jednom visio na ovim zidovima.
Halley je nastavio postizati još mnoga zadivljujuća djela.
Radio je sve do svoje smrti u 85. godini.
Njegov zadnji čin je bio naručivanje čaše vina.
Popio ga je s užitkom... i izdahnuo.
Neki vjeruju da je bila noć kao ova,
kada se Isaac Newton konačno osvetio Robertu Hookeu.
Halleyjevo proročanstvo nije zaboravljeno. 50 godina kasnije,
kako se približavalo vrijeme predviđenog povratka, svjetski su se astronomi utrkivali
tko će prvi ugledati komet. Nisu se razočarali.
Od tada je dobrodošao natrag svakih 76 godina.
Kada se Halleyjev komet vrati na naše nebo,
svjetlost Sunca će opet ugrijati led na njegovoj površini, još jednom osloboditi
prašinu i plinove unutar njega.
Halleyjev komet je zadnji put posjetio naše susjedstvo 1986.
Ako vidite ovo 2061., znat ćete da se vratio.
Nek' i vi osjetite zadivljenost svih onih prije vas...
ali bez straha. Newtonovi zakoni omogućili su Edmondu Halleyju
vidjeti 50 godina u budućnost i predvidjeti ponašanje jednog kometa.
Znanstvenici sve od tada koriste te zakone,
otvarajući put na Mjesec i čak skroz izvan našeg Sunčevog sustava.
Beba u košari uči hodati...
i upoznaje Svemir.
To me dovodi do još jednog proročanstva.
Koristeći ništa drugo osim Newtonovog zakona gravitacije,
mi astronomi možemo pouzdano predvidjeti da će se za nekoliko milijuna godina,
naša galaksija, Mliječna staza,
spojiti s susjednom galaksijom Andromedom.
Zbog velike udaljenosti među zvijezdama u usporedbi s njihovom veličinom,
samo će se nekoliko zvijezda, ako i koja, u obje galaksije stvarno sudariti.
Život na svjetovima te daleke budućnosti
trebao bi biti siguran, ali će biti izložen zapanjujućem
milijardu godina dugom light-showu...
plesu pola bilijuna zvijezda...
glazbi koju je prvi čuo, na jednom malenom svijetu,
čovjek koji je imao samo jednog pravog prijatelja.
preveo i obradio Drazen68 drazenr6@gmail.com
Preuzeto sa www.titlovi.com