În episoadele precedente Once Upon A Time...
Nu am puteri. Regina mi-a luat medalionul.
Vrei să-ţi cunoşti unchiul?
Am văzut-o pe Regina luându-ţi pumnalul.
- I l-a dat lui Belle. - Dacă are pumnalul.
- Trebuie să faci ceea ce doreşte. - Dar nu-i aşa. Belle are un fals.
Acum, după învingerea Zelenei, ţi-a revenit puterea?
Nu. Nu-mi va trebui la New York.
STAPH vă prezintă:
Once Upon A Time 3x21-22 - Snow Drifts & There's No Place Like Home Final de sezon!
Traducere: STAPH (după varianta italiană)
Revizuit: STAPH
Mulţumiri www.subsfactory.it
CASA FAMILIARĂ, BOSTON 18 ANI ÎN URMĂ
Bine fetelor, întoarceţi-vă înăuntru. Să mergem.
Înăuntru. E-aproape ora cinei.
Nu-ţi fă griji. Vei avea şi tu o casă, Emma.
ASTĂZI
E un copil arătos.
Încetează, îl vei răsfăţa.
Emma, eşti bine?
Ce? Da, bineînţeles.
Vreţi să-mi spuneţi numele frăţiorului meu,
sau trebuie să-l chem în continuare "hei, tu"?
Chestia e... că-i un fel de tradiţie.
În Pădurea Fermecată, când se naşte un os domnesc,
se anunţă numele într-o ceremonie de încoronare.
Am fi făcut-o şi cu tine dac-am fi putut.
Nu-l veţi ţine în afară turnului cu ceas şi să-l prezentaţi ca în "Lion King", nu?
Bineînţeles că nu.
În realitate am hotărât să renunţăm la o ceremonie cu pompă în favoarea...
unei gustări la "Bunica".
Lucrul important e să sărbătorim ocazia.
Pentru a ne aminti că, după ceea prin ce am trecut
încă suntem împreună...
ca o familie.
Hei, uite aici. Am găsit un loc pentru noi.
Cauţi apartamente?
Ce spui?
Da, Emma, ce spui?
Cred că bunicii tăi nu s-au hotărât ce nume să-i pună unchiului tău,
şi se folosesc de o tradiţie din poveşti pentru a câştiga timp.
Pentru recăpătarea inimii tale.
Acum... cum se simte?
Mai puternică ca niciodată.
Ce se întâmplă?
Nu credeam că voi mai avea vreodată toate astea.
După ce mi-am pierdut soţia...
pentru mult timp m-am simţit la fel.
A murit din vina mea.
Îmi pare rău.
Aş fi trecut prin chinurile iadului...
pentru a o reavea pe Marian.
Dar când în sfârşit am reuşit să admit că a murit...
şi că nu se va întoarce niciodată...
a trebuit să las sentimentul de vină să treacă.
Prima mea dragoste, Daniel, a murit din vina mea.
Pentru că mă iubea.
Şi iată de ce nu voiai să fii deschisă cu altul, din nou.
Tinker mi-a spus...
că era posibil pentru mine...
să iubesc din nou.
Şi m-a condus într-o tavernă...
unde era bărbatu căreia, după ea, îi eram destinată.
Nu i-am văzut faţa.
Dar...
i-am văzut tatuajul.
- Eram eu? - Da.
Dar îmi era teamă să mă apropii.
Poate...
aşa trebuia să fie.
Poate e doar o chestiune de sincronizare.
Bine...
asta... nu vreau să-l ţin, e prea puternic.
Nu, nu-l vreau, Belle.
- Chestia e că am încredere în tine. - Ştiu.
Nu-i nici un loc în care să fie în siguranţă?
Ca în tărâmul nostru, în castelul tău?
Aveai acea criptă. Aia fără... fără uşi.
Aia era doar pentru magia cea mai periculoasă şi instabilă.
Cea pe care nici măcar eu n-o pot mânui.
Şi asta nu-i pe măsură?
Nu.
Vezi, am înţeles toate astea prea bine.
Am lăsat în urma cripta aia şi pericolele din ea.
Dar pumnalul ăsta, aşa cum am spus,
nu-i periculos pentru că am încredere în tine.
Să vorbim despre ceva mai plăcut...
cum ar fi... căsătoria noastră.
Da.
I-am dat tatălui meu vestea cea bună.
Şi mi-a dat binecuvântarea sa.
Omul care te-a răpit pentru a te ţine departe?
L-am iertat, aşa cum te-a iertat şi el.
Ştie că te-ai schimbat.
Deci, o ştiu toţi.
Mai ales eu.
BINE AI VENIT PRINŢIŞORULE!
Ding-dong!
Deci chiar e...
Da, vrăjitoarea aia nu mai e.
Şi asta-i bine, deoarece, dacă Frumoasă Adormită ar mai fi rămas maimuţa o zi,
ar fi născut o maimuţică.
Imaginaţi-vă să-i schimbaţi scutecul!
"Şi-acolo bandiţii sar în vârful caleştii"
"şi fura bijuteriile prinţesei."
"Pe când prinţul urmărea hoţii călare"
"prin pădurea înşelătoare..."
Serios? Nu-mi spuneţi numele copilului, dar îmi spuneţi din nou povestea?
Fiul meu trebuie să ştie de unde provine.
Sigur vrei ca prima chestie pe care o ştie
e că părinţii săi s-au cunoscut în timpul unui jaf armat?
Nu eram înarmată.
Dacă nu iei în considerare piatră.
- Încă am cicatricea! - Care s-a vindecat.
Şi-aşa ne-am întâlnit, nu ne-am îndrăgostit.
Da, aia a fost puţin mai complicat.
Vezi? Erau cavalerii negri când am salvat viaţa mamei tale.
Şi eu i-am salvat-o în timpul atacului pe podul trollilor.
Dar doar când i-am văzut inelul mamei mele pe deget...
am înţeles în inima mea că...
n-aş mai fi putut iubi altă femeie.
Măcar de mi-ai fi spus atunci. Am fi economisit ceva timp.
Cum aş fi putut? Trebuia să mă însor.
Scuzaţi-mă, am pierdut ceva?
- Erai deja promis în căsătorie, amice? - Lui Kathryn.
Chiar dacă acolo era prinţesa Abigail.
Fiica regelui Midas? Omul care transforma totul în aur?
De ce să laşi să-ţi scape aşa o ocazie?
- Hei! - Ce pot să spun?
Inima mea era destinată alteia.
Trebuia doar s-o găseşti, mai întâi.
A fugit departe, pentru a trăi la o fermă.
Părea o viaţă aşa liniştită pe atunci. Să laşi în spate totul şi pe toţi.
- Aşa mamă, aşa fiică. - Hook...
Despre ce vorbeşte?
Citim... vreo altă poveste?
Ca să spun adevărul, aş vrea să ştiu despre ce vorbeşte piratul...
Despre nimic.
Te gândeşti să te întorci la New York?
- De ce trebuie să ne întoarcem la New York? - Nu se va întâmpla.
E-adevărat, domnişoară Swan?
Adevărul e, că-i complicat.
De ce trebuie să plecăm? Asta e casa noastră.
- Henry, nu-i locul şi momentul... - În schimb, eu cred că da.
Nu, nu e.
Vorbesc eu cu ea.
Aşteaptă...
ia asta.
O poate ajuta să-şi amintească care e locul ei.
Va fi totul bine, e doar căpoasa că mă...
că toată familia noastră.
Bunicule?
Uite.
Ce e?
Aia... e o problemă.
Lumina aia...
vine de la portalul pentru călătorii în timp al Zelenei.
E deschis.
Zelena a dispărut.
Nu, era aici când am plecat.
Dacă a scăpat, aşa se explică portalul...
E imposibil, fără medalion nu are nici o putere.
Cum a putut evada şi să deschidă portalul fără magie?
Doar dacă n-ai făcut tu ceva.
Îmi pare rău să vă dezamăgesc, dar nu.
Şi chiar dac-aş fi vrut, Belle are pumnalul meu.
Sigur mi-ar fi frânat instinctul meu criminal.
- E-adevărat. - Dacă a evadat, să descoperim cum.
Fantastic.
- Ce era? C e s-a întâmplat? - Da, e nevoie de aparate noi.
Videorecorder stupid.
A pornit.
Pare că marea evadare e pentru totdeauna.
Nu aştept scuze.
Trebuie că a folosit ultimul rest de magie pentru a scăpa.
Şi când a reuşit...
când a scăpat, nu avea medalionul. S-a eliberat.
- Şi-a îndeplinit ultima dorinţă. - Şi cum o oprim?
Bună întrebare.
Dar până când o descoperim nimeni nu trebuie să se apropie.
O călătorie în timp poate avea consecinţe catastrofice.
Faci o mare greşeală.
Nu vreau să vorbesc cu tine.
Nu mă ascultă pe mine, ascultă-ţi fiul.
Crede că asta îţi va aminti...
ceea ce vrei să laşi în urmă, familia ta.
Henry e familia mea, şi vreau să-l duc unde e în siguranţă.
Nu, Swan. Mai întâi, povestea cu siguranţă e o prostie.
Ai învins-o pe Vrăjitoarea cea rea, l-ai învins pe Pan!
Ai rupt blestemul...
şi continui să fugi.
Ce cauţi?
Casa.
Eu nu văd familia mea, aici, văd...
poveşti, istorisiri despre prinţi şi prinţese...
nu sunt eu.
- N-am făcut parte niciodată. - Atunci din ce faci parte, Swan?
Înafara lui Henry, nu cred că am mai făcut parte din ceva.
Dar ai putea.
Ascultă, când eram o fetiţă, am fugit...
dar prima dată am avut aceleaşi îndoieli!
Mă întrebam... "Şi dacă...
faci o greşeală? Îmi va lipsi locul ăsta?"...
Şi ţi-a lipsit?
Nu prima oară.
Dar, nu de fiecare dată.
Deci continui să fugi?
Am învăţat ceva, cu mult timp în urmă, Hook...
Casa e locul...
care, când pleci...
îţi lipseşte.
Deci, da, voi continua să fug până când voi simţi asta.
Deci îţi vei părăsi părinţii şi gata?
Măcar îţi pasă de ei...
sau de careva în oraşul ăsta?
Bineînţeles că-mi pasă.
Dar trebuie să fac ce e mai bine pentru mine şi Henry...
Ce naiba e aia?
Habar n-am.
Mă duc să controlez.
Swan, aşteaptă!
Aşteaptă!
Orice-ar fi, nu-i nimic bun.
E portalul Zelenei, David mi-a lăsat un mesaj.
Cumva, e moartă şi l-a activat!
Aşteaptă! Trebuie să plecăm de-aici!
Nu până când nu-l închidem!
- Ai din nou magia? - Nu.
Atunci nu putem face nimic aici, să mergem!
Ţine-te bine!
Nu pot!
Într-una din zilele astea, trebuie să încetez s-o mai urmez pe femeia asta.
Nu.
- Aş spune că suntem în Pădurea Fermecată... - Da, şi eu.
Singura întrebare e... în ce epocă?
Swan?
Mi-am făcut o idee...
CĂUTATĂ PENTRU CRIME CONTRA REGINEI
Cred că suntem norocoşi că am nimerit în această epocă...
am fi putut nimeri în mijlocul războiului orcilor,
sau direct în burta unei balene.
De ce te-ai apucat de citit, acum?
Deoarece, când cădeam, mă gândeam la Henry şi la poveştile citite...
Crezi că portalurile în timp funcţionează la fel ca celelalte?
- Te poartă în locul la care te gândeşti? - Nu în locul...
ci în epocă.
Excelenta deducţie.
Din păcate, pare că...
au şi o altă caracteristică.
Nu rămân deschise pentru călătoria de întoarcere.
Deci...
suntem prinşi în trecut.
Trebuia să plec din Storybrooke imediat după învingerea Zelenei.
Chestii di astea nu se întâmplă în New York.
Pe de altă parte, sigur chiriile sunt mai mici.
- Te rog. - Înţeleg că eşti frustrată...
dar deja am mai fost în dificultate, nu te teme.
Trebuie doar să încercăm să fim constructivi.
Atunci...
vreo idee cum să ne întoarcem?
Ce ştiu de cum să te întorci în viitor? Cine sunt, Marty McFly?
- Marty Mc cine? - Puştiul cu...
fulgerul, şi cu DeLorean...
- Care merge înapoi în trecut... - Un fel de mag?
Nu, Marty McFly nu-i un mag, e...
poate ceea ce ne trebuie e chiar un mag.
Rumplestiltskin!
- Îl putem căuta pe Rumplestiltskin. - Cavalerii negri.
În rând, toţi în rând!
Ascultaţi-mă foarte atent.
Gradul de mizerie şi disperare...
a pateticelor voastre vieţi pe care le-aţi trăit până acum...
nu-i nimic...
în comparaţie cu durerea şi mizeria...
pe care vi leivoi provoca dacă plec de aici nefericită.
- E Regina. - Nu-i Regina, scumpo.
E Regina cea Rea.
Mă vei ajuta.
E şi mai rea fără taiorul ei.
Vă rog...
Maiestatea Voastră.
Suntem un sat liniştit.
- Ce doriţi de la noi? - E Marco.
Dreptate.
Dacă descopăr...
ca din acest sat, careva a ajutat-o pe Alba ca Zăpadă, tâlhara...
va plăti foarte scump.
Iată ce se întâmplă dacă o ajutaţi pe Alba ca Zăpada.
Ajutaţi-mă!
Mă vă omora!
Cine vrea să fie următorul?
Vă rog!
- Aşteaptă, ce vrei să faci? - S-o ajut pe femeia aia, e nevinovată...
Nu, Swan.
Când Belle a descoperit că Zelena voia să schimbe trecutul...
a spus că era periculos.
Să schimbi evenimentele, ne poate distruge.
Şi trebuie s-o las acolo să moară?
Oricare-ar fi destinul ei, nu putem interveni.
Nu dacă vrem să ne întoarcem în timpul nostru.
Trebuie să-l găsim pe Rumple.
Cu cât plecăm mai repede de-aici, cu-atât mai bine.
Sunt de-acord, dar...
mai întâi trebuie să facem ceva.
Haide, Swan, să vedem.
Acum e mai bine.
- Chiar e nevoie? - Ce-ar fi făcut Regina dacă te-ar fi văzut?
Am fi fugit, cred.
Chiar şi în cazul ăla...
te-ar fi văzut şi şi-ar fi amintit de tine în Storybrooke.
Şi-ar fi amintit un chip văzut pe fugă cu 30 ani mai înainte?
Chestia e că nu trebuie să ieşi în evidenţă...
şi din păcate, gecile de piele nu se prea găsesc pe aici...
în nici o epocă.
Bine.
Singura chestie care va sări în ochi e splina mea care va sări din corset.
Sunt dispus să suport deranjul tău.
Nu-i nimic în comparaţie cu ce se va întâmpla dacă schimbăm trecutul.
Deci trebuie să procedăm cu atenţie.
Tu nu vii dintr-o lume magică,...
eu da.
Chiar şi o schimbare minimă poate avea consecinţe dezastruoase.
Lucrurile trebuie să-şi urmeze cursul natural.
Ce spui de privelişte, draga mea?
Am văzut şi mai bune.
Poate dura o eternitate.
Ţi-am spus, "cărarea trollului" era mai rapidă.
Şi mult mai puţin accidentată.
Mă auzi?
Da, sigur.
Poate fi din nou regina.
Acum ce mai e?
Milord!
Nu vă faceţi griji, e doar un copac căzut.
- Ăla e... - Tatăl tău.
Trebuie să plecăm.
Uitaţi-vă la semnele astea...
copacul ăsta nu-i căzut, a fost tăiat.
E o ambuscadă.
Trebuie să mutăm trunchiul ăsta, imediat!
Mi-ai speriat de moarte.
Copacul a fost tăiat. Era un plan, voiau să ne jefuiască.
Cine ar putea să jefuiască caleasca regală?
Habar n-am.
Dar acum poţi sta liniştită.
L-am speriat pe bandit.
Nu-i vom revedea niciodată.
Ştii când ai pomenit de schimbări minime cu consecinţe dezastruoase?
Ce-mi poţi spune de schimbări mari?
De ce, ce-am făcut?
Banditul ăla era Alba ca Zăpada.
Era prima întâlnire între părinţii mei.
Şi din vina noastră, n-au mai făcut-o.
Iat-o acolo...
noua noastră casă.
E...
aşa de aurită.
Cu timpul nu-ţi vei mai da seama.
Deci?
Trebuie să plec cât mai departe de-aici... cât mai repede.
Şi trebuie că destinaţia să fie...
secretă.
Te-ai adresat căpitanului potrivit atunci.
Oricum...
Să mă prefac că nu ştiu nimic te va costa dublu.
Priveşte, Swan... castelul Întunecatului.
Puţin mai impozant decât prăvălia lui.
Şi-acum ce facem?
Batem în poartă şi ne prezentăm?
"Bună, venim din viitor."
Poate e mai bine să stau departe.
Eu şi Întunecatul am avut un trecut mai curând complicat...
pariez că mă vă omora pe loc.
Pariu acceptat!
Nu-ţi dai seama de când aştept acest moment.
Iată, acum o ştii.
- Swan... - Gata!
Nu te cunosc, dragă. Dar de ce nu fugi...
şi mă laşi să-l omor în pace?
Nu-ţi va face rău...
- Trebuie să mă asculţi. - De ce te-aş asculta?
Pentru că, altfel nu-ţi vei mai revedea fiul niciodată!
- Ce ştii despre fiul meu? - Îl cheamă Baelfire...
şi vrei să arunci un blestem în speranţa că-l vei regăsi.
Cine ţi-a spus?
- Cine eşti, un fel de vrăjitoare? - Nu, nu sunt o vrăjitoare.
Sunt cea care a rupt blestemul pentru a face să-l regăseşti.
Sunt rodul dragostei adevărate.
Dar sunt speculaţii...
planul meu, în parte...
- Chiar dacă nu l-am început încă. - O vei face...
şi vei reuşi.
Dacă-i adevărat...
- Atunci vrei să spui că... - Venim din viitor, amice.
Dar nimeni n-a mai făcut o călătorie în timp, amice.
Da, dar careva a reuşit.
Avem nevoie de ajutorul tău.
Ajutorul meu?
Vă trebuie ajutorul meu?
Atunci răspundeţi-mi la o întrebare.
Reuşesc să-mi găsesc fiul?
- Răspundeţi! - Da.
Bae.
Îl voi găsi pe Bae.
Cum?
Nu-mi spuneţi. Dacă am făcut-o...
nu vreau să am ceva în minte care să distrugă totul.
Ar putea fi prea târziu, deja.
Ai schimbat ceva.
Ce-ai făcut?
Am întrerupt întâlnirea dintre părinţii mei.
Mulţumesc domnule G... Rumplestiltskin că ne-ai crezut.
Ştiu că, călătoria în timp e grea de acceptat.
Dar nu mai grea decât alte mistere pe care mi le-aţi prezentat.
De ce nu l-am... ucis?
Dacă va face să vă simţiţi mai bine, n-a fost din lipsă de efort.
- Să spunem c-am îngropat securea. - Da...
dar de ce nu şi oasele tale?
Rumplestiltskin, te-ai întors.
- Vă trebuie... ceva? - Belle!
Ne cunoaştem?
Nu, iartă-mă.
Domnul... Rumple... Întunecatul...
- Mi-a vorbit de tine. - Chiar?
Nu.
Du-te să citeşti o carte, sau să faci ceva ce-ţi place.
Apoi, întoarce-te să cureţi.
- O poţi cere cu amabilitate. - Pot şi să te transform într-o broască!
E un miracol că sfârşiţi prin a vă îndrăgosti.
Ce? Adică, întâi îmi spuneţi că nu-l omor pe pirat...
şi-acum că mă îndrăgostesc de menajeră.
Da, are un ciudat simţ al umorului, dar acum să ne întoarcem la părinţii ei.
Da...
cine sunt?
Albă ca Zăpada şi Făt Frumos.
Făt Frumos?
Îl cheamă prinţul James.
Fiul regelui George... căruia i-ai aranjat căsătoria?
E ceea ce încerc să-ţi spun, căsătoria nu se va face,
Pentru că Alba va fura inelul.
Ce poveste frumoasă îmi povestiţi.
Iată, îţi arăt. Totul e în carte.
O clipă, cum?
Nu mai e nimic.
A dispărut tot ceea ce derivă din întâlnirea lor.
E un efect în lanţ.
Dacă se schimbă ceva în trecut... din acel moment devine totul...
incert.
Cum vedeţi, viitorul...
e o pagină albă.
Trebuie să facem în aşa fel încât Alba să fure inelul şi să punem istoria la loc.
Sunteţi norocoşi.
În seara asta va fi un bal la curtea regelui Midas.
Prinţul James va fi prezent...
şi la fel inelul său.
Atunci trebuie s-o facem şi pe Alba să fie.
Dar cum? Nici măcar nu ştim unde-i acum.
Las' pe mine.
Iat-o.
E cu Barbăneagră.
Vrea să se îmbarce pe nava lui.
Fără şansa, pare.
Nu poate scăpa de regină fără banii obţinuţi pe inel.
Ne poţi ajuta?
Să vă ajut?
Pot încerca să redeschid portalul spre viitor...
Dar să-i fac să se întâlnească pe părinţii tăi?
Tu ai creat această încurcătură, dragă.
Doar tu ştii ce-ai făcut.
Acum încearcă să refaci.
Dacă-i trebuie să părăsească oraşul...
cunosc un căpitan care-o poate ajuta.
Cine?
Eu.
Iată-mă, destul de...
- Elegant, nu crezi? - Sigur e o idee bună?
Ce spui de "protejează viitorul"?
Va fi bine. Având în vedere cât beau,
Dacă-mi voi aminti ceva, voi da vina pe rom.
Asigură-te doar că eu...
că lui... va fi ocupat şi nu se va întoarce pe nava mea. Eu voi face restul.
Okay.
Aşteaptă...
Dar ce faci?
Mă asigur că va fi ocupat...
Nu ar trebui să fie dificil. Ştim amândoi că eşti genul lui.
Swan, bărbatul aşezat acolo... nu-l cunoşti.
Fii atentă.
Dacă nu te-aş cunoaşte, aş spune că eşti gelos.
Ce jucaţi, băieţi?
Căpitane, nu mă aşteptam să te întorci de la tavernă aşa repede.
Parazitule! Nemernicul ăsta e-al meu.
Lasă-l.
Într-o zi vei înţelege, Smee.
E o vestă nouă?
Bineînţeles că nu.
Vă simţiţi bine, domnule? Păreţi...
schimbat.
Nu crezi că şeful de echipaj
ar trebui să ceară căpitanului ce doreşte când e pe punte?
Ba da, vă cer iertare.
Ce pot face pentru dumneavoastră, domnule?
Trebuie să vorbesc cu femeia aia.
Adu-o la bord şi fii discret.
Trebuie să-ţi mărturisesc ceva.
Că multe femei.
Vreau să ştiu...
de ce porţi un cârlig.
Se aud multe poveşti prin jur.
Deci...
tu ştii cine sunt, dar nici nu mi-ai spus măcar numele tău.
Şi-atunci unde-ar mai fi distracţia?
Două nave care se-ntâlnesc în noapte?
Foarte aproape, sper.
Apropo de nave, dac-am lasă locul ăsta...
şi te-aş lua cu mine?
Încă nu...
ce spui de câteva paharele mai întâi?
Cine eşti?
Nu contează. Sunt un căpitan şi te pot ajuta.
- Şi ce doreşti? - Nu-i ce doresc...
ci ceea ce am de oferit.
Ştiu că vrei să părăseşti Pădurea Fermecată.
- E-adevărat, dar n-am destui bani. - La naiba cu banii, eu vreau comoara!
Cred că o poţi lua pentru mine...
Albă ca Zăpada.
Eşti o hoaţă, nu?
Dacă nu te-aş cunoaşte, aş spune că încerci să mă îmbeţi
care, de obicei e tactica mea.
Ce s-a întâmplat, căpitane?
- Nu ţii la rom? - Nu...
nu doar că ţin...
dar te pot purta de-aici.
Ce-ar fi să aruncăm ancora?
Vino cu mine pentru paharul de noapte bună...
sau trebuie să-mi caut pe alta?
Deci, dacă-ţi procur obiectul ăsta,
tu îmi dai o călătorie sigură pe nava ta?
În oricare regat vei voi.
Atunci spune-mi ce trebuie să fur.
Un inel nupţial.
Să ne odihnim puţin...
Nu-i nevoie, nu, nu-i nevoie.
Am cărat butoaie de rom mai grele decât tine.
În realitate, mă simt mai bine.
Iată...
- Rolly Joger! - Căpitane...
cum sunteţi...
Credeam că sunteţi dedesubt.
Şi cum de vesta se schimbă continuu?
Îmi...
cred că-mi amintesc că mi-a fost promis un păhărel.
Găseşte-ţi unul, eu te aştept.
Căpitane, ceva nu-i în regulă...
Ai dreptate.
Eşti încă aici. Ştii bine ce înseamnă "un păhărel".
Asta înseamnă că vrem să fim lăsaţi în pace.
Bineînţeles.
Oh, da!
- Ce faci aici? - Aş putea să-ţi pun aceeaşi întrebare.
- Credeam că-l ţii ocupat. - Aşa-i.
- Aducându-l pe nava mea? - Nava lui.
- Ştii ce vreau să spun. - L-am reţinut cât am putut.
Credeam că deja ai terminat. O să încerc să-l ţin pe punte, aşa poţi pleca.
- Hei! - Unde pleci?
Sper că nu te-ai răzgândit?
Nu, m-am săturat să te aştept.
Scuzele mele.
O femeie frumoasă ca tine, merită toată...
atenţia mea.
Ai înnebunit?
Cum crezi că asta nu va avea consecinţe?
Şi-a căutat-o. Şi-apoi, cum am spus,
va spune că-i din cauza romului. Să mergem.
Un exces de pompă şi grandoare.
Albă cred că s-a infiltrat uşor.
Şi noi?
Cred că ar trebui să stăm aici şi să sperăm că o va face?
Nu-mi place să mă las în voia sorţii.
Ştii, sunt de acord.
De fapt, de asta
n-am s-o mai fac.
Vezi?
O invitaţie pentru bal.
Aşadar, vei fi acolo, pentru a o supraveghea.
Nu, nu...
voi fi prea ocupat să găsesc o cale să vă întoarceţi acasă.
Dar atunci, pentru cine e invitaţia?
Nu-i clar?
Pentru voi doi.
Deci, odată terminat acolo, înăuntru, vei deschide portalul?
Există bagheta asta puternică pe care...
o am eu.
Oricum, legenda spune...
Că poate recrea orice magie care-a mai fost făcută.
Acum, cu puţină trudă
o pot folosi pentru a recrea portalul care v-a purtat pe tărâmul acesta.
Da, dar fă-o rapid.
Vom intra şi ieşi într-o clipă. Vreau să plec dracului de-aici.
Sigură pe tine, îmi place!
Aşteaptă!
Nu aşa de repede!
Salvatoarea nu poate ajunge aşa departe şi să nu se joace de-a prinţesa o zi.
Dar nu trebuie să sar în ochi.
Şi dacă, în viitor, careva îşi va aduce aminte de mine?
Ca şi cum, cu vechiul travesti era mai bine!
Apropo am returnat carpele alea înapoi...
înainte de a reclama careva.
Vreau să spun că-i un miracol că linia temporală n-a făcut implozie.
Amatori.
Permite-mi.
Un descântec de stil.
Iată cum veţi apărea în ochii altora.
Acum fugiţi şi...
şi faceţi tot posibilul ca Alba ca Zăpadă să pună mâna pe inelul ăla.
Imediat cum ei se vor întoarce pe calea lor,
toate celelalte se vor remedia.
Şi credeam că îmbrăcămintea nu va fi şi mai dificilă.
Chiar dacă nu te poţi mişca, Swan,
Dar tăi răsuflările cu rochia asta.
Salutări, sunt regele Midas, tatăl miresei.
Pe cine am onoarea să primesc în casa mea?
Sunt...
sunt prinţul...
Charles, prinţul Charles:)).
Şi eu sunt prinţesa...
Leia:)).
E o onoare să vă am aici.
Anunţaţi pe prinţul Charles şi pe prinţesa Leia.
Mary Margaret şi David vorbesc tot timpul de un bal sau altul...
ce-i aşa de frumos la asta?
Zici?
Ce trebuie să fac?
Amestecă-te.
Aşteaptă.
Vrei să spui că ştii să dansezi orice-ar fi asta?
Se cheamă vals.
E o singură regulă...
să alegi un partener care ştie ce face.
Atenţie la miştouri, abia învăţ să dansez.
Nu-mi bat joc de tine, Swan.
Doar mă gândesc la ce-ai spus la Storybrooke.
- Că nu eşti o prinţesă. - Chiar?
E prima oară când dansez,
e primul meu bal regal, şi tot ce-mi poţi spune e "ţi-am spus eu"?
Ceea ce vreau să-ţi spun, Înălţimea Voastră...
e că pari a fi naturală.
Iată-l pe Făt Frumos.
Vrei să dansăm?
Mă dor picioarele.
Doar dacă voi încălţa pantofii mei comozi!
Vrei să merg să ţi-i aduc, dragă?
Eroul meu!
Unde-i inelul ăla?
Ce plăcere, regina mea.
Îţi mulţumesc c-o onorezi pe fiica mea.
Şi eu îţi mulţumesc pentru caldă ospitalitate.
Sper că nu te superi, am adus nişte prieteni.
Regina e aici.
La naiba, asta nu era în plan!
Respiră, Swan. E doar un oaspete.
Capul regelui ar fi sfârşit în alt tărâm dacă n-ar fi invitat-o.
Da, ai dreptate.
Unde-i Făt Frumos?
Biletul meu către libertate.
Cine eşti?
Stai! Hoţul!
Eşti o fată!
O femeie.
James, de ce-ţi ia...
eşti...
eşti Alba ca Zăpada!
Albă ca Zăpada! Albă ca Zăpada!
Măria ta, Alba ca Zăpada a fost văzută în castel.
Albă ca Zăpada bandită aici?
Prindeţi-o!
A reuşit. Cred c-a furat inelul.
Te voi găsi!
Oriunde te vei duce, te voi găsi!
Misiune îndeplinită. Acum nu rămâne decât...
O veţi găsi mai repede decât credeţi, Înălţimea voastră!
Nu!
- Inelul. - Trebuie să i-l ducem Albei.
Du-te, i-l duc eu.
Iat-o! A ajutat-o pe hoaţă să fugă.
Pleci undeva?
- Regina... eu... - Putin fără maniere, nu crezi?
Arată puţin respect.
Se spune...
Maiestatea Voastră.
Nu, nu. Nu vei pleca nicăieri.
Pare că Alba ca Zăpada a părăsit petrecerea mai devreme...
dar seara ta abia începe.
- Luaţi-o. - Haide.
Când mi-ai spus că-mi datorezi o băutură mă gândeam,
sau la un restaurant, sau măcar un loc cu scaune.
Răbdare. Am ceva mai bun în minte.
Iată. Ţine asta.
Ce naiba faci?
Pârghie...
e doar o problemă de pârghie.
Vino, va merita. Îţi promit.
Ce ţi-am spus?
Da, okay. Nu-i rău.
Vino.
Suie.
Deci, care-i povestea ta, Neal?
Asta e o alegere interesantă de cuvinte.
Povestea mea...
e că am lăsat...
o situaţie încurcată, care, într-un fel, m-a încurcat pe mine.
O viaţă de familie nasoală. Înţeleg.
Nu, dar n-a fost tot timpul aşa...
Asta-i, un timp...
totul mergea bine.
De ce nu te întorci să rezolvi problemele?
Chiar nu mă pot întoarce.
Din cauza tatălui meu...
- Un tip rău? - Nu la început.
Dar apoi s-a schimbat.
Atunci a fost când lucrurile s-au înrăutăţit. Dar mai întâi...
era acasă.
Era frumos.
Aşa înţelegi că ai o casă cu-adevărat.
Pentru că atunci când o laşi...
e senzaţia asta...
de care nu reuşeşti să te eliberezi.
Îţi lipseşte şi gata.
Eşti bine?
Da, cred. Mulţumesc.
Sunt...
Leia.
Aş vrea să spun că-i o plăcere să te cunosc.
Da, înţeleg, date fiind circumstanţele.
Cum te cheamă?
Nu mă hazardez să-l spun aici. Regina nu ştie numele meu...
şi tăcerea mea e unicul mod să-mi apăr familia.
E nemiloasă, nu?
Prinde. Ţi-e foame?
L-am furat dintr-un coş când mă aduceau aici.
Ce?
- Ce-i? - Eu...
Te-am văzut în sat, cu regina... Voiam să te ajut
- dar... - Nu-i nimic.
Dac-ai fi încercat să mă eliberezi...
ai fi ajuns aici cu o zi mai devreme.
De ce te-a închis?
Ştiam unde se ascunde Alba ca Zăpada...
- Dar am refuzat să-i spun reginei. - Ai renunţat la libertatea ta...
pentru Alba ca Zăpada?
Da.
Cred în nevinovăţia ei.
De cât timp eşti aici?
La fel ca tine.
Doar încă o noapte.
Chiar? O noapte.
De ce? Regina se înmoaie?
Nu.
O noapte deoarece...
mâine vom fi executaţi toţi.
Ţi-am spus că te voi găsi.
Nu contează ce vei face...
te voi găsi totdeauna.
Asta-i singura cale de a cuceri o femeie?
Capturând-o?
E unicul mod de a prinde hoţii.
Nu eşti un adevărat Făt Frumos!
- Am un nume, ştii. - Nu mă interesează.
"Frumos" îţi vine perfect.
Acum, eliberează-mă...
Frumos.
Şi de ce-aş face-o...
Albă ca Zăpada?
Linişteşte-te. Nu te voi preda.
Vreau doar inelul pe care mi l-ai furat.
- Nu şut genul care poartă bijuterii. - Aşa-i, am observat.
N-am inelul tău.
Şi de ce nu te cred?
Trebuie.
Îţi spune adevărul, prietene.
Prinţul Charles.
Un bal foarte plăcut, noaptea trecută.
Berbecul a fost puţin cam ars, dar se mai întâmplă.
Albă ca Zăpada n-are inelul tău.
Îţi pot spune cine-l are.
Prinţesa mea.
Şi-mi trebuie ajutorul vostru pentru a o reavea.
Ea are inelul meu?
Acum sunt două femei care m-au jefuit.
Unde se afla?
Asta-i problema.
În castelul Reginei.
Ca să spun adevărul, nu-i chiar o problemă.
Îl cunosc bine.
Era al meu.
Vă pot duce acolo, dar...
nu de aici.
Deci...
eliberaţi-mă...
şi-ţi vei recăpăta prinţesă...
tu vei avea inelul...
şi eu...
nu voi trebui să-ţi mai văd niciodată încântătoarea fata.
Scuzele mele, doamnă.
Chiar te distrează asta, Făt Frumos?
Nu-i vina mea că fata ta e pe fiecare copac din pădure.
Ce porţi la gât? Credeam că nu-ţi plac bijuteriile.
Nu-ţi fă griji.
Nu! Fii atent!
E o armă.
- Praf? - Praf de zână.
E al unei zâne rea.
Transformă cel mai teribil adversar în ceva uşor de strivit.
Îl păstrez pentru o persoană specială.
Regina?
Acuzele de pe afişe sunt false.
Dar n-au împiedicat-o să încerce să mă ucidă.
De asta încerc să scap din regatul ăsta. Am încercat să te jefuiesc...
ca să-mi plătesc călătoria pe o navă pirat.
Ce-ai făcut ca să-ţi atragi mânia reginei?
Mă învinuieşte că i-am distrus viaţa.
Şi e-adevărat?
Da.
Am ajuns.
Ne va trebui un ajutor ca să trecem de gărzi.
Aşteptaţi aici.
Vom intra la noapte.
Mă voi întoarce cu întăriri.
Eşti neliniştit pentru nunta ta?
Mă voi însura cu fiica lui Midas. N-ar trebui să fiu agitat?
Nu vreau să mă amestec, dar nu-mi pari tipul care
o face din alegerea să.
Am crezut tot timpul că mă voi căsători din dragoste.
Şi-acum...
particip la o chestie care pare mai mult o...
tranzacţie de afaceri.
O fuziune între două regate.
Nu ştiu. Toate încurcăturile astea
mă fac să mă întreb dacă există cu-adevărat dragostea adevărată.
Odată mă simţeam şi eu aşa...
şi tot ceea ce trebuie e doar să întâlneşti persoana potrivită.
- Prinţesa Leia? Cea pe care o vom salva? - Da.
Voi merge până la capătul lumii pentru ea...
sau al timpului.
Şi cred că şi ea ar face la fel?
Nu ştiu.
Care-i problema?
Sunt multe complicaţii.
Familia?
Pentru că tatăl meu face lucrurile mai dificile pentru mine.
Da. Chiar aşa.
Nu sunt sigur că părinţii ei mă vor accepta.
Cu toate eforturile tale pentru a o salva?
Ar fi nebuni să n-o facă.
Sper că-ţi vei aminti asta.
- Ce naiba era? - Cred că o vom afla curând.
Hei!
Cine dracu' mai eşti şi tu?
Mă cheamă Scufiţa.
Sunt o prietenă a Albei.
M-a trimis aici pentru a vă ajuta să intraţi în castel.
Cum?
Veţi vedea.
Ce-i asta?
E al părinţilor mei.
Cred că poate fi considerat inelul lor de căsătorie.
Şi ţi l-au încredinţat ţie?
Cam aşa ceva.
Trebuie să li-l înapoiez.
Să fii departe de familie e un lucru teribil.
Da, e-adevărat.
Cu cât stau mai mult departe de ei...
cu-atât mai mult simt durerea.
Se înrăutăţeşte.
Poate pentru că ştiu...
că nu-i voi mai revedea niciodată.
Dacă mama mea ar fi fost aici...
mi-ar fi spus să am speranţa.
Poate şi tu ar trebui.
Cine ştie? Poate vei sfârşi să-i revezi.
Nu cred.
Sunt destul de sigură că deja mă consideră moartă.
Şi cât de curând va fi realitate.
Poate nu.
Dă-mi lingura.
Ce faci?
Totul e o chestiune de pârghie.
Ai reuşit!
Ce mai aştepţi? Du-te!
Ieşi de-aici!
Hai!
Din fericire, lupul e de partea noastră.
E înfricoşătoare.
Să ne grăbim. Când se va trezi va fi după noi
Aşteptaţi!
Se apropie cineva.
- Swan? - Hook.
Ce naiba, mă lipseşti de o salvare elegantă!
Îmi pare rău, dar cine mă poate salva sunt eu.
Apropo...
nu ne rămâne mult timp dacă nu găsim proprietarul.
Cred că sunt eu.
Ştii să ieşi de-aici?
Urmaţi-mă. Albă mi-a spus unde s-o aşteptăm.
Mulţumesc, Leia.
Swan, nu trebuia...
În zori ar fi executat-o, n-o puteam lăsa aici să moară.
Dacă ăla era destinul ei.
- Asta trebuia... - Urăsc să întrerup reuniunile dar,
trebuie să ne mişcăm.
Trebuie s-o găsim pe Alba ca Zăpada.
Nu te credeam aşa de fraiera
să reîncerci să te furişezi în casa ta.
Dar, cugetând, eşti destul de fraiera s-o faci.
Nu încerca să te apropii mai mult.
Crezi că praful de zână mă sperie?
E praf de zână rea.
- Cum ai găsit-o? - Nu contează.
Ceea ce contează e ca o voi folosi pe tine.
Crezi că transformându-mă într-o insectă mă vei opri?
Nu, dar te voi strivi.
Vrei să mă ucizi?
Nu-ţi stă în fire...
Albă ca Zăpada.
Magia neagră e punctul meu forte,
nu al tău!
Gărzi!
Era timpul să suferi cum am suferit eu.
A fost o greşeală, Regina.
Nu ştiam că mama ta, aflând de Daniel, ar fi împiedicat căsătoria.
- Eram o copilă! - Care încă n-a învăţat nimic!
Toate acţiunile au consecinţe.
Atunci ucide-mă, Regina.
Dar regatul ăsta nu-ţi va aparţine niciodată.
Va muri în seara asta.
Ce-i? Aţi găsit-o pe Alba?
Mă tem că nu.
Trebuie să mergem acolo, înainte de a fi prea târziu!
Nu cred că e posibil.
Nu.
După moartea fratelui meu,
n-am făcut decât să retrăiesc acel ultim...
tragic moment.
Nu fă la fel, scumpo.
În anumite momente ca asta...
încearcă să trăieşti prezentul, ziua.
Prezentul.
Încă sunt aici.
Cum e posibil? Am văzut-o murind.
Ceea ce înseamnă că nu m-am născut niciodată.
Trebuia să dispar din spaţiul prezent.
Exact.
- Atunci, înseamnă că... - E încă în viaţă!
Dacă Alba e afară, acolo trebuie s-o găsim!
Insecte blestemate! Trebuie să ne întoarcem la castelul reginei.
Daţi o privire primprejur, poate fi vreun truc de-al reginei!
Nu, orice s-a întâmplat, Regina crede că Alba e moartă.
Nu te mişca, scumpo.
Stai!
Nu lovi!
Venind în ajutorul vostru, Alba mi-a spus ce i-ar fi făcut pulberea reginei.
A spus c-ar fi transformat-o într-o formă simplu de strivit...
O insectă!
Crezi că Alba s-a transformat în chestia aia?
Dacă a reuşit să se sincronizeze, ar fi scăpat de mingea de foc.
S-a prefăcut moartă şi a zburat de-acolo.
E chiar ea.
Trebuie doar să găsim modul de a o aduce printre noi.
Spune ceva.
Fantastic, cine-i tare în "insectesa"?
Mă cheamă pe mine.
Zâna cea Bună!
Exact, şi tu eşti?
Leia.
Nu, nu cred.
Dar ţine pentru ţine secretul.
Simt că-i mai bine aşa.
O poţi retransforma pe Alba?
Magia neagră i-a făcută asta.
Şi magia albă o poate anula.
Eşti vie!
Aşa pare.
- Mulţumesc! - Alba!
Scufiţo!
Sunt aşa bucuroasă să te văd!
Pare că suntem din nou în cărţi, dragă.
Mda...
Cred că trebuie...
să-ţi mulţumesc.
M-ai salvat.
Era lucrul just de făcut.
Merg la pârâu să iau nişte apă,
îţi pot umple bidonul.
Mulţumesc.
Încep să se dezgheţe, e un lucru bun.
- Va merge. - S-ar putea, Swan.
Dar avem altă problemă.
Trebuia s-a salvez.
Un gest nobil din partea ta, dar ar fi trebuit să fie moartă.
Prezenţa sa în Pădurea Fermecată poate avea consecinţe neprevăzute.
E doar o biată femeie nevinovată.
Şi dacă va avea un fiu care va provoca un omor în masă?
Sau, dacă într-o seară se va îmbăta şi va lovi un pitic cu calul,
şi vor deveni 6?
Cine poate şti?
Mai bine să n-o descoperi, deoarece nu va rămâne aici.
Ştiu exact ce trebuie să facem.
S-o luăm cu noi.
În viitor?
Nu poate rămâne aici.
Ar fi trebuit să moară cu ore în urmă.
Nu înţeleg. Vreau să mă întorc la familia mea.
Trebuie să creadă că eşti moartă.
Pentru că-i ceea ce au crezut mereu.
Încrede-te în noi.
Cu tot respectul cuvenit, dar...
nu mă încred în voi. Nu vă cred.
Aşa că, dacă nu mă răpiţi... merg să-mi caut familia.
Cred că...
atunci, te răpim.
Totdeauna am ştiut că în tine era puţin dintr-un pirat, Swan.
Ce i s-a întâmplat?
Se... odihneşte.
Ce se întâmplă?
Aţi văzut-o pe Alba? E dusă la pârâu, dar...
Inelul! L-a luat!
Chiar?
Ştiţi unde s-ar duce?
Căută să se îmbarce pe o navă pirat.
E o singură cale să ajungă în port de-aici...
podul trollilor.
Oh, nu.
Swan, aşteaptă. Podul.
Nu acolo trebuie să meargă? Unde Alba l-a salvat pe tatăl tău de trolli?
Da, dar unicul mod în care a reuşit s-o facă era pentru că avea o armă...
praful.
Pe care deja l-a folosit pe ea însăşi.
- Blestemăţie. - Să mergem, vor avea nevoie de ajutor.
Bine. Bine.
Albă ca Zăpada.
ALBĂ CA ZĂPADA CĂUTATĂ PENTRU CRIMĂ ŞI ÎNALTĂ TRĂDARE
Spuneţi reginei că-i încă vie.
Fugi! Sunt în spatele tău!
Urmează-mă.
Nu cunosc pădurea bine ca mine.
Sângele regal...
e cel mai dulce.
Staţi!
Lasă spadă...
sau vă transform pe toţi în insecte.
Praf de zână rea.
Lăsaţi-l să plece...
sau veţi fi sub tălpile mele.
Nu vrem probleme.
Bine.
Şi dacă deja sunteţi aici...
daţi-mi un motiv să uit ce s-a întâmplat.
M-ai salvat.
Era lucrul drept de făcut.
Dar cum? Ai folosit praful pe tine.
Nisip.
Trollii nu sunt vestiţi pentru inteligenţa lor.
Repede. Trebuie să plecăm în caz că se întorc.
Aşteaptă.
Deci, probabil vrei asta.
Da, aurul.
Pare că părinţii tăi nu au nevoie de ajutor de fapt.
Şi tu... nu te poţi însura fără asta.
Nu-i genul tău, nu?
E doar un mod pentru a verifica.
Da, nu-i de mine.
Sunt sigură că logodnicei tale îi va place.
E totul în regulă, Swan.
Nu toţi au ocazia să-şi vadă părinţii îndrăgostindu-se.
Oriunde te-ai duce, fii atentă.
- Dacă vei avea nevoie de ceva... - Mă vei găsi?
Totdeauna.
Aproape aş crede.
Se îndepărtează unul de altul?
Nu, e bine.
Aşa a fost prima dată.
Le-au trebuit timp să-şi accepte sentimentele.
E de familie atunci.
Uite.
Am reuşit.
Ştii ce-i asta?
Asta e ce se întâmplă persoanelor...
sau în cazul ăsta
Trollilor... care mă dezamăgesc.
Găsiţi-o pe Alba ca Zăpada.
Îi voi distruge fericirea...
chiar dac-ar fi ultimul lucru pe care îl voi face.
Am reuşit.
Părinţii tăi sunt împreună?
Totul în regulă, suntem pregătiţi să ne întoarcem.
Înţeleg. Şi-aţi adus şi bagaje.
E o poveste lungă. Deci...
cum e cu portalul? Reuşeşti să-l deschizi?
Nu pot.
Atunci la ce lucrezi?
Asta-i pentru mine.
O poţiune ca să uit.
Ştiu prea multe lucruri despre viitorul meu.
Unicul mod ca să-l protejez...
- E să uit. - Şi bagheta? Spuneai că ne poate ajuta.
Ah, aia...
pe cât pare...
doar cei care au folosit portalul o pot folosi.
Aşa că, deoarece nu ştiţi să folosiţi magia,
nu veţi putea pleca nicăieri.
Puteţi?
- Îmi imaginam. - Şi te aştepţi că vom rămâne aici?
Nu trebuie să protejaţi preţiosul vostru viitor?
E exact ceea ce vreau să fac.
- Vrea să ne omoare, Swan. - Nu.
Vreau să vă pun într-un loc sigur...
un loc în care nici eu nu pot intra.
Unde păstrez magia cea mai întunecată...
şi imprevizibilă chiar şi pentru mine.
Rumplestilt...
Nu.
Cel puţin ne-a făcut o favoare.
Sunt din nou al naibii de chipeş.
Aşteaptă. Nu atinge nimic.
Dacă Rumple se teme de aceste obiecte trebuie să fie un motiv.
Încerc doar să înţeleg cum putem pleca de-aici.
Nu cred că-i posibil.
Care-i treaba? Ai auzit ce-a spus nu putem redeschide portalul.
Dar tu poţi.
A spus că avem nevoie de magie. Eşti Salvatoarea, Swan, o poţi face.
Nu pot, am pierdut-o.
Când Zelena a murit, descântecele s-au anulat.
Puterile tale poate s-au întors.
Crede-mă, dac-aş putea, aş face-o. Crezi că mă prefac?
Cred ca neavând puteri faci mai uşoară fuga ta la New York...
ude te prefaci că eşti altcineva.
Dar ascultă-mă bine, Swan.
N-o fă.
- E momentul să încetezi să fugi. - Crezi că nu ştiu asta?
Da, fug totdeauna, e modul în care supravieţuiesc.
Dar crede-mă că vreau să funcţioneze cu-adevărat de data asta.
Vreau să mă întorc înapoi.
Vreau să încetez să fug.
Ce te-a făcut să-ţi schimbi ideea?
S-o văd pe mama mea murind.
Crezând că-i moartă...
ai văzut ce s-a întâmplat.
Eram aşa de mulţumită că era bine.
Şi când am îmbrăţişat-o...
ştii ce-am văzut în ochii săi?
Nimic.
Nu ştia cine sunt.
Am salvat-o dar am şi pierdut-o.
E ceea ce fac de când am cunoscut-o.
Trebuie să se termine aici.
Când Henry m-a adus la Storybrooke, mi-a spus că eram Salvatoarea.
Nu înţelegeam ce făcea cu adevărat.
Nu mă ducea înapoi ca să rup blestemul...
mă aducea înapoi acasă.
Neal avea dreptate.
Despre ce?
Nu ai o casă...
Până când nu-ţi lipseşte.
Să fiu cu părinţii mei în aceste zile, dar să nu fiu cu-adevărat...
nu mi-au lipsit niciodată aşa de mult.
Storybrooke...
e casa mea.
Ce-i?
Priveşte.
Aş spune că ţi-a revenit magia.
Deci, ce spui să plecăm?
Bine făcut, Swan.
L-ai deschis?
- Aşteaptă. - Lasă-mă să plec!
Fiul meu... ce se va întâmpla când îl voi găsi?
- Credeam că vrei să uiţi! - Înainte de a face-o, trebuie să ştiu...
- Mă va ierta? - Da.
Da, dar ce?
Ce anume nu-mi spui? Spune-mi-o sau nu te las să pleci!
Moare.
Te va ierta.
Te iubea.
A murit ca să ne salveze pe noi toţi. Nu lăsa să moară degeaba.
Nu, eu... eu pot schimba ceea ce se va întâmpla.
Îl pot salva pe băiatul meu!
Tu crezi că poţi schimba viitorul,
dar vei reuşi doar să înrăutăţeşti lucrurile.
Şi eu îl iubeam, voiam să-l salvez.
A murit erou. Nu-i poţi lua asta
Trebuie să bei poţiunea.
Trebuie să uiţi tot ceea ce ţi-am spus.
Ce naiba fac aici?
Hei fă-mi o favoare. Pune-o la curent. Asigură-te că nu te crede nebun.
Unde pleci?
Trebuie să văd nişte persoane.
Emma!
Eram preocupaţi, nu răspundeai la telefon.
Sunt bine.
Sunt acasă.
Înseamnă că nu vei pleca?
Nu, nu plec nicăieri.
- Rămânem la Storybrooke? - Da, puştiule.
E locul de unde aparţinem şi familia noastră e aici.
Mamă...
tată, mi-aţi lipsit.
Aşteptă, tu eşti prinţesa Leia?
- Frumos nume. - Era o urgenţă.
Iată că s-a făcut. Oficial eşti una din noi.
În sfârşit eşti o prinţesă din poveşti.
Da, şi că prinţesa, prima mea dorinţă e...
să ştiu numele copilului.
Ai dreptate, numele.
Pregătiţi?
Scuzaţi-mă, pot avea un moment atenţia voastră...
această ceremonie de încoronare e ceva ce aşteptăm de multă vreme.
Sosirea fiului nostru...
a adus o mare bucurie în familia noastră.
Speram s-o împărtăşim, dându-i numele unui erou.
Unul care...
ne-a salvat pe toţi.
Unul pe care îl iubeam...
şi care ne iubea.
Popor din Storybrooke...
e o mare bucurie pentru noi să vi-l prezentăm pe fiul nostru...
Prinţul...
Neal.
E o plăcere să te cunosc, Neal.
Deci...
crezi că Rumplestiltskin avea dreptate?
Sunt în carte acum.
A spus că în afară de micile noastre aventuri,
totul va reveni la normal.
Crezi că totul e normal?
Are dreptate. Altfel mi-aş fi amintit de fătuca pe care am sărutat-o în barul ăla.
Şi asta ar fi trebuit să demonstreze ceva?
Îţi cunosc săruturile.
Aş fi plecat după ea.
Dar n-am făcut-o, viaţa mea a mers înainte,
aşa cum trebuia.
Da, a fost romul.
Totul s-a întors la normalitate.
Eşti o eroină a naibii, Swan.
Şi tu la fel.
Voiam să-ţi mulţumesc... Killian.
Mai întâi de toate că te-ai întors la New York, pentru mine.
Dacă n-ai fi făcut-o...
Era ceea ce trebuia să fac.
Cum ai reuşit?
Cum ai ajuns la mine?
Blestemul şosea...
mi-am luat echipajul şi pe "Jolly Roger",
şi-am fugit cât mai departe şi repede posibil.
Ai fugit de blestem?
Sunt un căpitan al dracului.
Şi-odată ce-am fost înafara blestemului...
am ştiut că nu mai erau obstacole...
trecerea între tărâmuri era iar posibilă.
Ceea ce-mi trebuia era o fasole magică.
Nu sunt uşor de găsit.
Sunt, dacă ai ceva de valoare pentru a da în schimb.
Şi ce era?
"Jolly Roger", bineînţeles.
Ai schimbat nava ta pentru mine?
Da.
E marea mea onoare să...
oficializez această încântătoare uniune.
Dacă vreţi să începeţi cu jurămintele...
Rumplestiltskin...
ceea ce e între noi...
n-a fost niciodată uşor.
Te-am...
te-am pierdut de aşa multe ori.
Te-am pierdut...
în întuneric...
în slăbiciune şi...
chiar...
în moarte.
Dar acum înţeleg...
înţeleg că...
că nu mi-am petrecut viaţa pierzându-te.
Mi-am petrecut viaţa găsindu-te.
Belle...
când ne-am întâlnit...
nu eram doar...
urât...
dar şi incapabil să iubesc.
Eram un duşman al dragostei.
Dragostea mi-a adus doar durere.
Apărarea mea era clădită...
dar tu ai dărâmat-o.
M-ai adus acasă.
Mi-ai adus lumina...
în viaţa mea...
şi mi-ai alungat tot întunericul.
Şi-ţi jur că...
Nu voi uita niciodată diferenţa între...
cel ce eram...
şi cel care sunt.
Îţi datorez mai mult...
decât pot exprima.
Cum tu ai reuşit să vezi omul în spatele monstrului...
n-o voi înţelege niciodată.
Dar monstrul acum nu mai există...
şi omul care e acum poate nu-i perfect...
dar toţi suntem aşa.
Şi te iubesc pentru asta.
Câteodată, cartea cea mai frumoasă are coperta prăfuită.
Şi câteodată...
cea mai bună ceaşcă de ceai...
e ciobită.
Să ne aşezăm aici.
- E Regina cea Rea. - E totul în regulă.
E schimbată acum.
Nu mai e aceeaşi persoană. Ai să vezi, eu...
stai aici.
Regina...
e ceva ce trebuie să ştii.
Am adus pe cineva din trecut.
Această femeie, şi crede că tu eşti încă...
rea.
O aduc aici, deja i-am spus că totul va fi în regulă...
e puţin zdruncinată şi dacă te va întâlni va vedea...
O înţeleg.
Regina...
- Vreau să ţi-o prezint... - Marian?
Marian?
Robin?
Credeam că eşti moartă!
Credeam că nu te voi mai revedea niciodată!
Şi eu!
Mamă?
Roland?
Copilul meu!
Roland!
Tu.
E vina ta.
Voiam doar să-i salvez viaţa.
Eşti la fel ca mama ta...
nu te gândeşti niciodată la urmări.
- Nu ştiam. - Bineînţeles că nu ştiai.
Sper naibii că n-ai mai adus şi altceva înapoi.
Vă mulţumesc că aţi fost alături.
STAPH va da întâlnire în viitorul sezon
Mulţumiri www.subsfactory.it