Din episoadele anterioare...
Ai spus că Hydra are o metodă de a convinge oamenii.
Te refereai la spălarea pe creier.
- Eşti gata să te conformezi, agent 33? - Sunt încântată să mă conformez.
S.H.I.E.L.D. a devenit o problemă.
- Ştim cine e la conducere? - Mă tem că nu.
Ce zici să facem o înţelegere?
S.H.I.E.L.D. va continua să-ţi mai ofere astfel de "cadouri".
Nu cer în schimb decât un mic respiro.
Scuze. Va trebui să refuz această înţelegere.
De când a plecat Simmons, starea lui s-a înrăutăţit.
S-a izolat.
Cu cine vorbeşti?
- Cu mine. - Cum? Cu nimeni.
Îţi place să vorbeşti cu tine însuţi. E-n ordine.
- Ce doreşti, Raina? - E vorba de ce nu îmi doresc,
ca Obeliskul să nu ajungă în mâinile
oamenilor care nu îl înţeleg.
Ştiu că îmi ascunde ceva,
şi nu doar pentru că e directorul S.H.I.E.L.D.
Au trecut 18 zile de la ultima ta manifestare.
- M-am săturat să mă împotrivesc. - De aceea sunt eu aici.
Cred că ceva nu e în regulă cu el.
Coulson e-n regulă?
Prea Sfinţia Voastră, mulţumesc că aţi venit.
Enoriaşii noştri încă încearcă să înţeleagă
- această tragedie şi... - Arată-mi-l!
Desigur. Pe aici, vă rog.
Priviţi.
Datează din anii 1500, în Spania.
E singurul obiect din biserica noastră care a fost cruţat.
E un miracol... care ne-ar putea ajuta s-o reconstruim.
Experţii vor trebui să-l valideze, desigur.
Prea Sfinţia Voastră, nu e de ajuns
să credem că e un miracol?
Trebuie să fie validat?
Pentru noi, credinţa e de ajuns. Dar pentru restul lumii...
Vor avea nevoie de ceva tangibil.
De ce? Mai ai ceva de spus?
Mai este ceva.
AGENŢII S.H.I.E.L.D. SEZONUL 2, EPISODUL 4
Traducere şi adaptare Hice Cristian
hice.cristian@yahoo.com Subs Team
Ar trebui să încep să mă pregătesc pentru petrecere.
Plus de asta, ai spus că vrei să explorezi oceanul.
Am văzut de toate: peşti, valuri.
Am găsit ceva mai captivant.
Iepurele e-n cuşcă. Sunt pe drum.
Cred că vom reuşi.
Hunter a făcut o treabă bună
distrăgându-i atenţia asistentei executive a lui Gabriel Soto.
Sunt sigur de asta.
Fir-ar! Biletele costă 25.000 de dolari?
Fiecare. De aceea încerc să le "fur".
Mack? Tu urmezi.
Recepţionat. Acum ajungem.
- Mulţumesc. - Dle, aţi observat maşina?
Rolls din 1962... am refăcut-o eu însumi.
Am observat. Tot nu te las să lucrezi la Lola.
Va veni vremea, dle. Va veni vremea.
E amuzant, nu?
Nu e amuzant? Ia te uită... butoni.
Aş plăti 500 de dolari chiar acum pentru o pereche de balerini.
Mult noroc, dle.
- Identificaţi-vă, vă rog. - Desigur.
- Charles, îl ai şi pe al meu, nu? - Da.
Îmi place să-l pun să-mi poarte lucrurile. Asta îi oferă un scop.
Plus de asta, ştiu că nu poate pleca nicăieri fără mine.
Nu ştii niciodată când se iveşte o oportunitate mai bună.
- Distracţie plăcută. - Mulţumim. Draga mea?
Bine interpretat, Skye.
- Am intrat. - Nu uitaţi...
Soto ţine tabloul într-o încăpere din subsol
până îl va prezenta invitaţilor.
Cât de strictă e securitatea?
Încă evaluez asta. Să presupunem "foarte strictă".
Nu uitaţi că au venit diplomaţi aici, oameni ai legii.
Nu sunt de partea S.H.I.E.L.D.
Bridget a spus că Soto trimite tabloul pentru validare
mâine la prima oră.
Mi-a şoptit la ureche, dacă mă înţelegi.
Da, toată lumea de pe planetă
înţelege la ce te referi, Hunter. Să ne concentrăm.
Diseară e marea noastră şansă să furăm chestia asta.
Dle director, eşti sigur că nu vrei să vin şi eu acolo?
Vă pot ajuta pe tine şi pe May să treceţi de orice
- măsuri de securitate... - Nu, doi agenţi e suficient
să nu atragă atenţia prea mult asupra lor.
Sper că nu trebuie să-ţi explic din nou despre operaţiunile sub acoperire.
- Nu, dle. - Bun.
Inscripţia asta am găsit-o în laboratorul lui Garret, Obeliskul,
iar acum un tablou vechi de 500 de ani. E important.
Dacă vom lua acel tablou, vom putea afla nişte răspunsuri.
Da, dle. Noi vom...
Ce-a fost asta?
E doar May.
E bine? Totul e-n regulă?
Da. Râde.
Cred că ce-a fost mai rău s-a încheiat acum.
Scuzaţi-mă.
- Mă doare faţa. - Haide.
Trebuie să ne păstrăm acoperirea şi să studiem nişte detalii.
Întrerupem legătura cu voi. O vom relua în scurt timp.
Au dezactivat microfoanele?
Ia te uită.
Încă îţi aminteşti paşii. Impresionant!
În stânga mea... Şeful securităţii supraveghează locul.
Cursuri de dans la academie.
Am renunţat la ele după două săptămâni.
Cameră de supraveghere în dreapta mea.
Am numărat şapte uniforme. Au staţii, pistoale, bastoane.
Voiam doar să absolv
ca să primesc misiuni pe teren.
Ce?
Nu ai fost tocmai încântată când ai fost aleasă
pentru acea operaţiune de salvare din Sausalito...
Cafeneaua aceea... Prima noastră misiune?
Asta deoarece comandantul nostru ne-a trimis fără un plan de extracţie.
Am fost momeala timp de cinci ore.
Într-un final, te-am "pescuit" eu.
Haide.
Obişnuiam să ne distrăm aşa în tinereţe.
Ştiu că îţi place ce facem acum.
Da. Apoi a intervenit viaţa.
Nostalgia e-n regulă, dar prefer realitatea.
Ai de gând să-mi vorbeşti despre mâna ta?
Ce-i cu ea?
Crezi că nu am văzut cum îţi tremura pe parcursul zborului?
Simptomele tale se înrăutăţesc.
- A văzut şi restul echipei? - Nu. Nu ştiu nimic.
Skye îmi pune întrebări multe, ca de obicei,
dar ei cred că e o operaţiune obişnuită.
- Nu ştiu că e personală. - Bine.
Phil, dacă eu consider că misiunea asta te pune într-o situaţie periculoasă,
- anulez totul. - Bine. Înţeleg.
Dar nu de aceea am dezactivat microfoanele.
Ştiu că nu vrei să vorbeşti despre asta,
dar avem nevoie de un plan în caz că o iau pe drumul lui Garrett.
Ai dreptate. Nu vreau să vorbesc despre asta.
- Ştim amândoi cum se poate termina asta. - Phil.
Ştiu că te deranjează subiectul, dar e necesar să discutăm.
Nu, Phil. Priveşte.
- Talbot. - S-a zis cu acoperirea noastră.
Salutare, generale. Interesant că te întâlnesc aici!
Salut şi ţie. Îmi pare bine să te văd.
Mă bucur să aud asta. Nu e totul mai frumos
acum că am uitat de neînţelegerile noastre?
Categoric.
Câte ai băut?
Unul e prea mult deja. Nu spune nimănui.
Va fi secretul nostru, atâta timp cât îl respecţi pe al meu.
Asta nu mi se pare un acord corect.
Apreciez că încă nu m-ai deconspirat.
Să spunem, prin absurd, că nu o faci.
- Misiunea e un beneficiu pentru amândoi. - Prin absurd.
Divizia ta a beneficiat mult din colaborarea noastră.
- Cariera ta, de asemenea. - Sigur.
O să-mi continui operaţiunea.
Sper că nu va trebui să-mi fac griji că vei interveni.
Nu voi interveni...
Doar dacă nu consider că trebuie.
Bine lucrat acolo. Putem păstra scuterul?
Şi tu ai făcut o treabă bună, deşi mi se părea
că nu suferi prea mult.
Iar eu aveam grijă de un avion gol. Asta e corect?
E straniu. Femeile mă plac, mereu m-au plăcut.
Nu am înţeles niciodată asta. Cred că e vorba de vreo chestie magnetică.
Cine ar putea explica?
Dacă te face să te simţi mai bine, nici eu nu înţeleg.
Ai auzit?
Dacă aş vrea ca cineva să-mi ţină morală, încă aş fi însurat.
Iar povestea asta... Poţi să n-o spui?
- Cred că putem. - Am cunoscut-o într-o seară de primăvară.
Era pe dig, privea lanţul de insule,
chipul îi strălucea de la lumina lunii.
Parcă era o zeiţă.
Desigur, ăsta a fost trucul ei malefic...
Gaşcă?
Nu te puteai sincroniza mai bine.
Ai decis să revii printre noi?
- Talbot e aici. - Talbot, Talbot?
- Ce caută el acolo? - Habar n-am.
Important e că acoperirea noastră e în pericol,
aşa că voi risca totul.
Nu vom aştepta până diseară să luăm tabloul.
- Îl vom lua acum. - Mă duc să mă poziţionez.
Eu cred că e admirabil ce faci
pentru acea biserică amărâtă care a ars.
Eu ar trebui să îţi mulţumesc pentru sprijinul tău generos.
Santa Maria de las Flores a fost a doua mea casă.
Deşi sunt foarte surprins
că noi doi nu ne-am mai întâlnit până acum.
Mi-aş fi amintit de tine.
Pariez că lăsându-i pe oameni să vadă tabloul
te ajută să întâlneşti tot felul de donatori pe care nu i-ai cunoscut înainte.
Dar să nu uiţi, eu mă aflu aici pentru cauza în sine...
- Cauză şi companie. - Mă bucur să aud asta.
Tocmai a spus mai multe cuvinte de cât am auzit-o spunând într-un an.
Trebuie să recunosc, filantropia e pasiunea mea.
- Bravo, agent May. - Ce tulburător!
Eu împart tot ce am.
Eu cred că e mai bine să dai decât să primeşti. Nu crezi?
Ba cred. Eşti o femeie pe gustul meu.
Trebuie să facem o poză împreună.
Charles, vino aici.
Dragule, faci o poză cu mine şi dl Soto?
Va fi o amintire preţioasă a acestei seri.
Ar fi frumos.
E soţul tău?
Suntem moderni. Charles, te rog?
Aşteaptă, Heidi. Încerc să găsesc bliţul.
Sincer, ţi se întâmplă tot timpul asta.
Cât de greu poate fi?
Şi copiii au asemenea telefoane.
Bine.
Mă scuzaţi. Ar trebui să mă duc la ceilalţi invitaţi.
Nu, nu, nu. Te rog. O clipă, doar.
Da, da. O clipă, doar...
Gata
- A fost... - Aşa-i c-a fost?
Dle Soto, îţi mulţumesc foarte mult.
E o petrecere minunată. La revedere. Vino, dragă.
- Am fost deconspiraţi. - De ce?
Nu ştiu. Cred că Talbot e încă mânios
fiindcă l-am răpit atunci.
- Trebuie să facem asta acum. - Da.
- Puteam să mă ocup eu de el. - Am făcut-o eu.
SCANARE RETINE
- Ne vor descoperi imediat. - Ştiu. Aproape am terminat.
SCANARE VERIFICATĂ
Îmi place mult rochia ta.
Încăperea de la subsol e drept înainte.
- Tabloul e acolo. - Grozav.
Nu e tocmai cum mă aşteptam.
Totul se va desfăşura mai rapid şi mai deranjant
- decât am plănuit. - Măcar aşa e mai interesant.
Vezi? Ce înseamnă să fii tânăr!
Aşteptaţi. Sunteţi pe cale să atingeţi...
Raze laser. De ce dăm mereu de raze laser?
Tipul nu se joacă.
Bun. Pot face asta.
Deja ştiu că suntem aici.
Corect.
Nu e niciun tablou aici.
Poate fi o greşeală. O altă încăpere?
Nu, nu e o greşeală. Un semnal al locaţiei
a apărut pe una din cărţile bisericii.
Să nu-mi spui... guvernul american.
Talbot a luat tabloul din biserică azi-dimineaţă...
"în legătură cu o investigaţie guvernamentală în desfăşurare".
- Aşa scrie. - De ce e implicat?
De unde ştie de tablou?
- Trebuie să... - Trebuie să plecăm!
Da, e la mine.
A intervenit o problemă, totuşi... S.H.I.E.L.D. e aici.
Uite. Îi recunoşti?
Fascinant.
Nu au pus probleme. Doriţi să mă prezint la bază?
Nu. Am un plan nou.
Presupun că asta te face foarte fericit.
- De ce m-ar face fericit? - Am eşuat.
Suntem depăşiţi numeric, blocaţi, cu speranţa că nu vom fi ucişi.
Mie mi se pare că suntem ca pe vremuri.
Da. Cred că Talbot a câştigat de data asta.
- Încă nu renunţ. - Nu. Mereu mă sprijini.
Că veni vorba, când scăpăm de aici,
vom purta o discuţie serioasă despre un plan de urgenţă.
- N-o mai putem evita. - Drumul e liber.
Agent Coulson... Agent May...
Mi se pare că vă grăbiţi.
Cateringul a rămas fără creveţi cu cocos... nu are rost să mai rămânem.
Eu mi-am făcut griji că aţi plecat
fiindcă eu am intrat în posesia acelui tablou, iar voi nu.
Zău aşa, Coulson.
E evident că amândoi ne-am aflat acolo pentru acelaşi lucru.
- Mă gândeam... - Sunt sigură.
Ştiu că e inscripţionat ceva pe spatele tabloului.
Guvernul nu m-ar fi trimis aici dacă nu am fi ştiut.
Phil, eşti singurul care mă poate ajuta să-mi dau seama
ce înseamnă acea inscripţie. La asta eşti bun.
- De ce nu ne ajutăm reciproc? - De ce te-aş ajuta?
Ai bătut atâta drum până aici. Vreau să cred că-ţi doreşti
să afli ce înseamnă la fel de mult ca şi noi.
De ce am sentimentul că e o şmecherie la mijloc?
Nu e nicio şmecherie. Va trebui să-l studiezi
într-o unitate militară securizată, unde pot să te supraveghez,
- dar astea sunt doar reguli. - Bine. Ne-am înţeles.
Excelent.
Dă-mi voie doar să-mi anunţ echipa. Trebuie să le dau ordine.
Devin agitaţi când dispar.
Cât îţi trebuie, o oră?
- Cred că e de ajuns. - Voi fi în centru, la hotelul La Ona.
- Ne vedem acolo. - Abia aştept.
Şi-a schimbat atitudinea... Ceva nu se leagă.
Aşa e. Ne manipulează. Vreau să ştiu de ce.
- Mă ocup eu. - May.
La asta mă pricep eu. Va compensa pentru acel dans.
- Ţi-a plăcut. - Nu-i adevărat.
- Puţin? - Puţin.
Comunică-mi imediat ce afli ceva.
- Şi dacă ceva nu merge bine... - O să mă descurc.
Nu-mi amintesc ca Coulson să-ţi fi spus
- să studiezi mai detaliat treaba asta. - Sunt doar harnică.
Sau te avânţi într-o misiune ultra secretă
ca să afli ce ne ascund?
Sunt doar un soldat bun şi ajutător.
Se întâmplă să-ţi apreciez instinctul perspicace.
Eu prefer o bere şi o somn bun, dar eu sunt mai leneş.
"Leneş" nu e primul cuvânt care-mi vine în minte.
Periculos?
Te înţeleg. Dar ar trebui să fie "leneş".
Ştiu să nu mă afişez.
Crezi că de asta te-a părăsit soţia?
- Iar aduci vorba de ea. - Şi, nu.
Nu a funcţionat pentru că relaţiile dintre specii sunt dificile.
Eu eram o fiinţă umană, iar ea era o bestie demonică.
- Nu o agreează. - Nu mai spune.
- E răul întruchipat. - Cel puţin ai scăpat de ea.
Tipul pentru care am făcut eu o pasiune e un psihopat care stă la noi în subsol.
Aş vrea să mă alătur discuţiei, dar toate fostele mele sunt super.
Chiar aşa? Îmi amintesc de un an întreg
în care a trebui să pretinzi că îţi place quinoa.
Da. A fost un an dificil.
Fitz, vorbeşte cu ei.
Se împrietenesc. Tu vei rămâne exclus.
Ce-ai făcut cu Talbot?
Sunt chiar aici.
Deci ea e agentul May.
Cred că dosarul a subestimat-o.
Dacă a trimis-o Coulson, înseamnă că nu are
- încredere în generalul Talbot. - Acum ce urmează?
Trebuie să terminăm misiunea dr. Whitehall.
Trebuie să trimitem pe cineva în care agentul Coulson are încredere.
SE OBŢIN DATE BIOLOGICE
Da.
De ce am sentimentul că e o şmecherie?
Cum arăt?
Adu-l pe Coulson aici. Voi continua eu apoi.
Asta te va ajuta să neutralizezi echipa lui Coulson.
May, eşti bine?
Sunt bine.
Am discutat cu Talbot. Oferta pare în regulă.
Dar cred că le-a ascuns acest lucru superiorilor lui,
aşa că nu avem mult timp.
Vin după tine. Să fii pregătit.
Recepţionat. Ne vedem când ne vedem.
I-am găsit locaţia. Du-te acolo.
Crezi că dacă te îndepărtezi rezolvi ceva?
Nu mă îndepărtez. Vreau să fiu singur.
Prostii. Nu-ţi place să fii singur.
- Asta consideri tu. - Eviţi ceva.
Ei doar vorbesc,
iar eu am avut probleme cu asta în ultimul timp.
Cu mine poţi vorbi.
Da, dar cred că nu pui la socoteală
că nu eşti altceva decât o închipuire.
Nu ţi-e teamă să vorbeşti.
Ţi-e teamă că nu vei avea ce să spui.
Spune-le doar ce gândeşti, cum te simţi.
De parcă asta mi-a mers de minune înainte.
Plus de asta... Avem ceva în comun
cu noua echipă? Nu mai avem.
- Nici măcar nu mai fac parte din... - Echipă?
Sigur că faci parte din echipă.
Sau ai putea fi dacă ai discuta cu ei
în loc să te ascunzi aici, în garaj.
Nu ar trebui să fie un garaj.
Ar trebui să fie laboratorul nostru, locul nostru.
Dar l-au schimbat, fără să mă consulte şi pe mine.
Noul laborator e drăguţ.
- E mai mare. Are... - Da, dar nu e al nostru.
Nu m-au consultat
fiindcă nu le pasă de părerea mea.
- Fitz... - Chiar şi Ward e mai valoros decât mine.
Iar el poate vorbi perfect în fraze complete.
Să fi auzit ce scuze
- a avut pentru ce ne-a făcut. - Ascultă-mă.
Poate că te simţi prăbuşit şi slab în exterior,
dar trebuie să-i laşi să descopere cine eşti cu adevărat în interior.
- Unde e Coulson? - Sus.
Nu ştiu ce căuta acolo.
- Nu ştiu cum... - May, tocmai discutam
- dacă ar trebui sau nu să... - Bun. Coulson.
Deci, Talbot a fost sincer?
Şi pe mine m-a surprins la culme.
Se pare că vrea să colaboreze cu tine.
Poate chiar l-am convins până la urmă.
Vrea să se întâlnească doar cu tine,
dar ştii că nu te las să pleci singur.
Grozav. Să mergem.
Bine ai revenit, agent May.
Am câteva întrebări pentru tine.
De exemplu, de unde vine interesul acesta pentru artă religioasă?
Toţi au un hobby.
Tu şi mica ta echipă de compatrioţi S.H.I.E.L.D...
Nu cred că au mai rămas mulţi.
Cine conduce operaţiunea voastră?
- Unde e baza voastră? - În prezent?
Cam la 1.5 metri de a-ţi trage o bătaie.
Nu prea iau în considerare ameninţări vagi, agent May.
Prefer promisiunile, ca asta...
Îmi vei spune ce vreau să ştiu.
Habar nu ai ce ai declanşat.
Poate.
Dar slujesc un om care are o metodă eficientă
de a primi informaţiile dorite.
Îl vei cunoaşte curând şi te vei conforma.
Până atunci...
... voi improviza.
- Deci, planul... - Nu ar trebui să fie greu...
Vorbim cu Talbot, vedem ce are de spus.
Nu, nu planul ăsta, celălalt plan.
Celălalt plan. Da.
Nu-mi place că trebuie să aştept
până ce nu suntem într-o maşină pentru a vorbi despre asta,
dar nu prea mi-ai dat de ales.
Presupun.
Vreau doar să ştiu că dacă mi se vor întâmpla lucruri rele,
vei putea face ce trebuie. Poţi?
Sunt sigură că pot.
Nu doar că mă vei ucide, May.
Partea dificilă abia apoi urmează.
S.H.I.E.L.D. va avea nevoie de un conducător, de un director.
Am încredere doar în tine că vei face asta.
Ai înţeles?
Am înţeles.
Mulţumesc. Nu te voi dezamăgi.
Du-te lângă ei.
Fitz... nici cu mine nu mai vorbeşti acum.
- Fiindcă e jenant. - Fitz.
Ce zgomot straniu.
Sistemul navei se dezactivează. Ştii ce înseamnă asta.
- Suntem în pericol. - Suntem în pericol.
Rampa tocmai a fost ridicată.
Ieşirile de urgenţă sunt blocate toate.
Stabilizatoarele echivalente sunt prăjite.
Nava crede că am aterizat pe apă. Suntem blocaţi înăuntru.
- Nu putem ieşi. - Cine face asta?
Numai noi suntem pe navă.
Asta se întâmplă automat.
- Cum? - Cred că ştiu eu.
Cineva... Am fost...
- Sabotaţi. - Da.
Are legătură cu... tehnologia S.H.I.E.L.D.
Asta înseamnă că avionul va...
- ... asta. - Avionul va exploda?
În curând.
Sper că Talbot nu ne-a pregătit o capcană.
- Dacă e, sunt lângă tine. - Da.
A fost frumos să lucrăm din nou împreună, nu?
Da.
Doar noi doi, ca pe vremuri.
- A fost grozav. - Ştii...
Discuţia aceea despre nostalgie m-a pus pe gânduri...
Poate că va suna ciudat, dar după ce terminăm, ce zici
să bem cafeaua aceea
pe care trebuia să o bem atunci?
Credeam că nu mai întrebi.
După ce terminăm aici, mi-ar plăcea.
May detestă cafeaua.
Vedeţi? E ca o mică boală.
- Un virus. - Da, şi e infiltrat în...
... sistemul electric al avionului.
Şi aşa lucrurile explodează.
Stabilizatoarele, monitoarele.
Da, apoi urmează...
- Sistemul de navigaţie a explodat. - Exact.
Stai aşa.
Stabilizatoare, monitoare, sistemul de navigaţie, comunicaţiile,
- apoi urmează... - Aripile.
Unde e combustibilul, după care vom...
Am minţit.
Lucrând cu tine, oricine ai fi, nu a fost prea distractiv.
Nu cedez prea uşor.
Nici eu.
Nu pot să cred că sunt singurul care vede asta acum.
- A luat tabloul. Te descurci? - Mă descurc.
Ai spus că poţi face asta.
Da, pot. Adică, ştiu cum.
Nu e vorba doar de cuvinte.
Trebuie să pot să-mi folosesc şi mâinile.
Nu le pot folosi pe ale mele. Le folosesc pe ale tale.
De ce ale mele?
De ce nu ale altcuiva...
Fiindcă ei repară sistemul
care a explodat deja ca să întârzie virusul
şi tu eşti singurul fără...
- Abilităţi tehnice? - Da.
Grozav. Spune-mi ce să fac.
Am nevoie de întăriri acum. Trimite-le
la locaţia mea şi să fie pregătită o echipă de extracţie.
Vă cunosc toate mişcările. Am fost în S.H.I.E.L.D.
Nu le ştii pe toate.
Cipul ăsta trebuie să intre în acest spaţiu gol...
- Ăsta? - Da.
Bun.
Asta a fost tot? Avionul e reparat?
Nu. Trebuie să muţi firele.
Ăsta de aici?
Nu, nu! Doamne, nu!
- Cel de lângă el. - În stânga lui?
În dreapta...
Cred că ăsta e un lucru bun.
Acum e reparat avionul.
Dle Bakshi, echipa ajunge în două minute, dle.
Dle, recepţionaţi?
Agent May, predă-te, şi vei găsi satisfacţie.
- Voi găsi satisfacţie altundeva. - Partea bună, după ce te omor,
e că nu va mai trebui să fiu tu.
Dacă erai eu într-adevăr...
... nu ai vorbi atât.
Trebuie să mergem.
- Vrei să te ajut? - Nu, mulţumesc.
Trebuie să învăţ să fac lucrurile astea de unul singur.
Băieţi, lăsaţi totul.
Nu, ăsta costă o avere. Nu o să-l las din mână.
Lasă-l jos.
Ce-s astea?
Am supravieţuit unui atac din partea Hydrei, am salvat nava.
Eu am fost un geniu al ingineriei mecanice.
- Motive de sărbătorire. - Îmi place cum gândeşti.
Nu, probabil ar trebui să...
Fitz, echipa asta nu ar fi aici dacă nu erai tu.
E o chestie importantă. Dă-mi voie să te cinstesc cu o bere.
Încă nu am apucat să lucrăm mult împreună,
dar eu cred că a fost o misiune încheiată cu succes.
Dacă vom continua cu acest lucru în echipă,
vor exista mai multe misiuni de succes
şi mai multe beri, mai multe...
Eu nu am o fostă.
Dar a existat o fată de care mi-a plăcut şi i-am spus ce simt,
dar nu simte acelaşi lucru, aşa că a plecat.
Pierderea ei, amice.
Din câte îmi dau seama, acum îi pare rău.
Pentru viitor.
Şi acum cercetezi? Ce faci?
- Nimic. - Da. Nimic?
Nimic.
Dacă ai nevoie de ajutor cu acel nimic, să mă anunţi, bine?
Ce-am făcut?
Ştiu. E greu de înţeles.
Un tablou, Coulson,
şi nu ţi-ai dat seama din prima că nu am nicio legătură cu el?
- Nu suntem foarte apropiaţi. - Da.
Dacă e atât de important pe cât spui,
ar trebui să mi-l predai, alături de restul
dispozitivelor Hydra pe care le ai acum.
Din păcate, tabloul a fost distrus în încăierare.
Oricum, nu cred că era foarte valoros.
Hydra s-a înşelat în privinţa valorii lui.
Dacă mai aflăm ceva, te vom anunţa.
Ca să fim înţeleşi, e vorba doar de o mască
pe care tipul ăsta şi-a pus-o pe faţă ca să arate ca mine?
Da.
Am petrecut cinci luni într-o garnizoană inamică.
Mă faceţi să-mi fie dor de zilele acelea.
Dar ce-ar fi să continuăm să pălăvrăgim pe această linie
securizată pe care ai spart-o, ca să pot să-ţi stabilesc locaţia
şi să vorbim faţă în faţă?
Unii oameni sunt mai buni când sunt mai puţini.
Între timp, ştim că Hydra caută dovezi
ale inscripţiilor extraterestre. Asta nu e bine.
Nu, nu e. Şi asta nu e cel mai rău.
Rezultatul analizei tabloului s-a întors...
Chiar are o vechime de 500 de ani.
Dar inscripţia de pe spate e nou-nouţă.
Asta înseamnă că cineva
- inscripţionează chiar acum... - Cineva ca mine.
- Va trebui să-l găsim. - Îl vom găsi.
Ce-a făcut? Uzurpatoarea?
De unde ai ştiut că nu eram eu?
Nişte lucruri mărunte.
Şi voia să bem cafea.
- Ai pocnit-o în faţă? - Da.
Bun.
May...
Ştiu că nu vei apela la mine ca să stabilim un plan.
De aceea apelez eu la tine. E important.
Nu voi înceta să te întreb. Ştii asta.
Bine.
- Poftim. - Ce-i asta?
Bani, paşapoarte, bilete de avion.
Nu trebuie să întocmesc un plan, fiindcă am deja unul.
Nu îţi trag un glonţ în cap.
- Niciodată n-o voi face. - May...
Dacă lucrurile o vor lua razna, te duc de aici.
Înţeleg. Unde? La Tuscan Villa?
- O cabană dintr-un sat din Australia. - Fiindcă îmi plac cangurii.
Ideea e că indiferent de ce se întâmplă,
voi avea grijă de tine. Acesta e planul meu.
Ăsta e, fără îndoială, cel mai drăguţ
şi altruist lucru pe care a vrut cineva să-l facă pentru mine.
Dar vreau să uiţi de toate astea şi să mă ucizi aşa cum ţi-am ordonat.
- Poftim? - Chiar tu ai spus...
Starea mea se înrăutăţeşte. Nu vreau să ajung ca Garrett,
iar dacă mă vei duce la o cabană, creierul meu va fi acelaşi.
- Voi găsi o cale. - May...
Nostalgia e în regulă, dar apoi intervine viaţa.
- E timpul să facem faţă realităţii. - Phil...
- Te rog. - Urmează decizii grele.
Pe asta vreau s-o iei pentru mine.
Da.
Vreau să ajung la Miami cât mai repede.
Indiferent de rută.
Diseară. Da, aştept.
Bună, Raina. Sunt Daniel Whitehall.
Ai luat recent ceva de la mine.
Obeliskul.
Înţeleg despre ce e vorba. Vă pot ajuta...
Raina, nu sunt ca majoritatea oamenilor
cu care intri în contact. Nu sunt confundat uşor.
Străbat lumea asta de prea mult timp ca să pierd ce e al meu.
De obicei nu îmi mai fac treburile murdare personal.
Ar trebui ca toţi să facem doar ce ne place,
nu crezi?
Dar în cazul tău voi face o excepţie.
Cred că sunt suficiente 48 de ore ca să mi-l aduci, nu?
O dată am operat o femeie o săptămână întreagă.
Zbuciumul ţine pacientul treaz.
Durerea la anumite nivele are tendinţa
de a dispărea, şi poate fi incredibil de frustrant.
Dar am încredere că mă pot descurca mai bine acum.
Te pot găsi oriunde ai fi.
Adu-mi Obeliskul.
48 de ore. Începând...
... de acum.