Cred că preferă schimbul de noapte. Poate se face şi el poliţist.
Te poţi face orice vrei; dar acum lasă-i pe mama şi pe tata să doarmă, bine?
Anne Marie?
Ai reuşit?
A trebuit să mituiesc îngrijitorul.
Mersi. Cu naşterile mă descurc, dar nu şi cu lipsa de dulciuri.
- Somn uşor. - Mulţumesc.
Diego...
Eşti perfect.
Am uitat să-i cer un pahar cu apă.
Ţi-aduc eu.
Doamne-sfinte, soră Luisa! Îmi pare rău.
- Făceam vizita şi am auzit... - Şoareci?
Abaţia asta veche... Eu încă mă sperii umblând singură pe-aici noaptea.
- Noapte bună, soră Anne Marie. - Noapte bună.
Hugo...?
Martina!
Nu, nu, Martina!...
Martina?...
CONSTANTINE 01X08 - "Sfântul celor de la urmă"
Traducerea: Reef
Un ceai!
Cam tradiţional, pentru gustul meu. Dar mă bucur că-ţi recapeţi puterile.
Îţi prinde bine? Că ai revenit în joc?
Şi da şi nu. Tot am coşmaruri cu asta. Doar asta văd de când cu Kentucky.
Nici nu-i de mirare.
Ai atins inima unui înger, ceva direct din Vechiul Testament.
Vezi lucruri pe care panarama aia înaripată le vedea.
Aşa m-am gândit şi eu. Până am desenat asta.
Grozăvioara asta-i un Invunche (Ghebos), şi-i tot din bucătăria acelui înger.
Am lipsit când au spus povestea aia la Şcoala de duminică.
Invunche-ii nu-s pomeniţi în cărticica aia,
dar au sfârtecat ceva gâturi în vremurile lui Noe, crede-mă.
Afurisite lepre. De neoprit.
Din fericire, au pierit toţi la ultimul potop.
Mai lasă istoria, bine? Mai bine fă integrame, ceva.
- Pardon, nu ştiam că John avea musafiri. - Unde e? Am nevoie de el.
John, n-ai uitat de cineva?
- Eu sunt Zed, apropo. - Am nevoie de el acum.
Evident...
John! John Constantine!
Ce Doamne-sfinte, măi, femeie! Nu-s surd, da? Te aud.
Nu-ţi ridica poalele-n cap.
Anne Marie...?
Eşti bine?
Aş fi venit la tine, de eram bine?
- Nu ştiai că-i aici? - Nu-i aici. Unde eşti?
În Mexic. Am nevoie de ajutorul tău.
- Eşti vătămată? - Nu.
Ceva a furat un prunc. A ucis mama. A sfârtecat-o...
- Ce-i treaba asta? - Ţi-am spus: nu-i aici.
Cum "a sfârtecat-o"? Cu dinţii sau cu ghearele? Avea...
- Colţi? Blană? - Nu ştiu.
Atunci cum de ştii că nu-i o explicaţie de-ale muritorilor?
Aş vrea să fi fost ceva omenesc. Mă duceam la altcineva după ajutor.
La oricine altcineva.
Şi ce te opreşte? Îs o grămadă de experţi în ocultism prin Mexic.
Ei nu-mi sunt datori. Dar tu îmi eşti.
Strada Nueva, 366. Villa del Carbón.
Grăbeşte-te.
Strada Nueva, 366...
Ce s-a petrecut...?
Se numeşte "bilocaţie".
Puterea de a fi în două locuri în acelaşi timp.
E domeniul sufletelor aventuroase şi al diverşilor sfinţi -
ceea ce, Anne Marie Flynn categoric nu este.
Mă urăşte de moarte.
Trebuie că-i absolut disperată de a venit la mine după ajutor.
Să-mi trag!
Ar trebui să foloseşti o lingură.
Fac o ulcică de purificare. Mi-am lăsat-o pe ultima în Puerto Rico.
Face treaba unui popă - face apa sfinţită.
Aş putea pune-o în geanta mea, dacă-ţi trebuie loc.
Ar fi minunat - dacă ai fi venit şi tu. Dar eşti încă la recuperare.
- Aşa îngrijorat eşti pentru mine? - De-aia te las să stai aici.
Pun eu capcanele când ies; te va ţine casa în siguranţă - câtă vreme nu ieşi.
Bun. Mai am doar o singură întrebare.
Chiar te gândeşti să nu iei vorbitoarea de spaniolă?
Chiar nu merg acolo pentru conversaţii.
Deci chiar e o veche iubită.
Ne-am culcat şi noi... o dată. Dacă la asta băteai.
Deşi n-ar fi trebuit; n-a fost să fie.
Eu eram cu magia în copilărie, iar ea mi-a făcut lipeala cu lumea ocultiştilor.
De-aia "îi eşti dator"?
Nu.
A fost cu mine în Newcastle.
A văzut ce s-a întâmplat. La fel ca Gary.
A jurat că mă ucide dacă mai dă ochii cu mine.
Deci aş descâlci treaba asta personal, dacă n-ai nimic împotrivă.
Pare a fi Chas. Aşa de "personal", da?
Nu fi, păpuşă: cu Chas mă ştiu de mult.
Ţine minte: rămâi înăuntru. Şi nu te plimba peste tot.
Ciudad de Mexico
- Ştiai că venim la o abaţie? - Un amănunt macabru pe care l-a omis.
- Trebuia s-o fi adus pe Zed. - Nu-ncepe-n pielea mea cu de-astea.
Pardon, păpuşă - nu ştii cumva o englezoaică pe nume Anne Marie Flynn?
Destul de frumuşică, brunetă, cam are un fel de...
Annie...?
Están conmigo. Gracias.
Mă bucur să te văd.
Nu trebuia să te bage John în asta; trebuia să-i fi spus să vină singur.
Încă un lucru pe care trebuia să mi-l fi spus.
"Soră".
Nu putem vorbi aici.
Poliţiştii de-afară lucrează pentru cel a cărui soţie a fost ucisă.
Au pus întrebări tuturor celor de aici astă-noapte - nimeni n-a văzut nimic.
Judecând după arsura de pe pieptul tău, nu căutăm un suspect omenesc.
Va trebui mai mult decât un interogatoriu să aflăm ce.
Poliţiştii vor pleca la înmormântare. Vei avea o oră să te uiţi pe-aici.
Ei, hai, păpuşă... Omiţi toate părţile savuroase.
Nu, ţi-am spus exact ce am văzut.
Doar n-o să stai aici trasă-n călugăriţă, făcându-te că nu avem nimic de depănat.
Mereu mi-am zis că unul din noi va fugi în Mexic, dar...
Credeam că pentru tequila. Sau pentru scăldat în pielea goală.
Tot cu glume... Incredibil.
Ce s-a întâmplat cu Astra nu te-a schimbat deloc.
- Uşurel, Annie... - Nu-mi spune aşa.
Nu ştiu tu cum reuşeşti, dar sufletul meu nu face faţă pierderii încă unui copil.
Am depus jurământ de pocăinţă pentru păcatele mele din timpul acelei invocări.
Tu ce-ai făcut?
Dacă nu mă ascund în mănăstiri de maici nu înseamnă că mi-am uitat datoriile.
Uneori zbor până-n Mexic cum sunt chemat, pe mulţumiri tare puţine.
"Mulţumiri"...? Deci pentru aia ai venit?
Eu nu mai am, dar încearcă la ceilalţi: la Ritchie, la Gary, la Judith...
Ei te-au sunat să-ţi mulţumească?
N-are sens să ne mai amintim, nu-i aşa?
Trebuie să ne dăm seama ce ucigaş demonic
intră în casa lui Dumnezeu fără nicio greaţă.
- Doar în locul ăsta a atacat? - Da.
- Aia-i de la şoareci. - Nu neapărat.
Mulţi locuitori-prin-pereţi ţintesc copii: duende-i, zâne...
Demonii camerelor de copii...
Trage de masă, Chas.
Prima dată vom restrânge categoria.
Runele ne vor spune pentru ce echipă joacă vinovatul.
- Bună; vă pot ajuta? - E-n regulă, soră - au venit să...
- Curăţăm locul faptei. - Da; apare o nouă mamă curând.
Fireşte - scuze de deranj. V-a văzut una dintre surori.
Credea că sunteţi El Cucuy.
Baubau...?
Iar tu ai dat aici fuguţa înarmată doar cu propria-ţi isteţime.
O femeie pe gustul meu.
Succes.
Şi ţie.
Nu te poţi abţine nici în preajma unei femei luată cu Domnul?
"Sora Flirtare", vrei să zici? Ea a-nceput.
Dacă se-ntorc poliţaii într-o oră, trebuie să-i dăm bătaie.
Sfântă Maică a Pământului, Maică a Tărâmului de Sus,
călăuzeşte-mi mâna.
Desluşiţi răul ce-a sălăşluit aici.
Ce avem aici...?
Orice o fi fost aici şi-a acoperit urmele.
Păpătorii de copii nu-s aşa sofisticaţi - asta-i bine.
Deci puştiul ar putea fi încă viu.
Ne trebuie o legătură cu sufletul copilului.
Placenta; e îngropată în curtea lor. Obiceiul locului: se zice că aduce noroc.
Un bine tare gras a făcut aia; bun: tu rămâi aici, cu ochii-n patru.
Noi ne punem pe săpat.
Dacă placenta chiar e îngropată în curtea lui Hugo, o pot găsi şi singur.
Îmi va spune vraja dacă ţâcă-i viu. Poţi aştepta în microbuz, dacă te temi.
Cine a zis că m-aş teme?
Am zis că fie aia, fie ai făcut jurământ spontan al tăcerii pe drum încoace.
N-ar putea fi din cauză că mă concentrez pe găsirea pruncului?
- Sau că n-am nimic să-ţi spun? - Ascultă, Annie...
Ştiu că n-ai încredere în mine după invocarea din Newcastle.
"Încredere"... Ai rămas fără aşa ceva înainte de invocare.
Când ai plecat din patul meu la agăţat fete prin bar?
Nici nu se răcise cearşaful, John. Da, te-am văzut...
Vrei să-mi pun acum jurământul tăcerii la loc?
N-am vrut să mă vezi în seara aia.
Îmi pare rău că te-am rănit.
Nu-i vorba doar de sex sau de invocare, John - e vorba de egoul tău.
Toţi sunt doar porturi în furtuna ta.
Placenta sigur e-ngropată aici.
Piele-i aia...?
Dumnezeule...
- Manos arriba! Mâinile la vedere!! - Stai, Hugo - eu sunt!
Soră...? Ce faci?
- Ce-i aia? - O bucată de rod omenesc, colega.
Pruncul tău e viu.
Iar eu ştiu cine l-a luat.
Mai ia unul.
Nu va aduce mai mult sens,
dar te va face mai deschis situaţiei.
Voi fi "deschis" la situaţia în care copacul meu rodeşte carne de om?
Placenta-i legată de sufletul unui prunc. Fiul tău ne spune că e...
Împresurat de o magie tare întunecată. Veche ca Grădina Edenului.
"Fructul oprit" - asta-ţi spune ceva?
Dacă-ncerci să-mi spui că Adam sau Eva mi-au luat băiatul...
Nu Eva.
Una din surorile ei.
Au refuzat cererea lui Adam înainte ca Eva să spună "da".
Au ales veşnicia ca zeiţe ale iadului în locul unei vieţi de supunere pe pământ.
Nu prea le poţi învinovăţi, de fapt.
Martina era o bună catolică.
De ce ar permite Dumnezeu să i se întâmple ei şi lui Diego asta?
Asta nu-i lucrarea lui Dumnezeu, Hugo.
Răul câştigă când îl lăsăm să ne distrugă credinţa în puterea binelui.
Crede-mă: ştiu cât e de greu.
Sunt în poliţie de 14 ani. Nicicând nu m-am simţit aşa neajutorat.
Credeam că Dumnezeu ascultă.
Lasă-L pe Atotputernic să mai ia o pauză.
Avem plin de treburi să ne ţină ocupaţi -
cum ar fi să vedem care din surorile Evei e în spatele tărăşeniei.
Acum ţii locul lui Dumnezeu. Faci loc pentru John Constantine.
Îi spun unui om disperat că putem face mai mult decât rugăciuni
să-i aducem copilul înapoi.
Aroganţa ta e de nestăpânit.
A mai luat un copil.
Iei în calcul o perioadă de melancolie?
- Salut! - Ceau.
Eddie. Scuze, nu te-am recunoscut cu...
Hainele pe tine.
Ce faci aici?
Păi pozez doar până-mi ia avânt cariera artistică.
Şi tu pictezi?
Îţi povestesc la o băută. Dau eu primul rând?
Să plătesc astea mai întâi.
A mea e.
Mi-am luat licenţa în management acum trei ani; nu ştiu, nu pot...
Să-mi pun cravată şi să merg la serviciu.
- Deci te dezbraci la piele şi pozezi nud. - Da - un strigăt după ajutor!
Dar tu? De cât timp studiezi arta?
- E primul meu curs. - Nu te cred; ţi-am văzut schiţele.
Desenatul... e ca respiratul pentru mine.
Mi-ar plăcea să-ţi văd lucrările.
Ba n-ai vrea.
Chiar n-ai vrea.
Ţi-a ajuns berea la cap?
Nu...
- Promit că nu cedez aşa uşor. - Bun, deci asta sună a provocare.
De ce nu facem rândul următor la mine acasă?
Bun.
- De ce nu m-am trezit? - E bine că nu ai făcut-o.
Se poate să-ţi fi salvat viaţa.
O vom găsi. Vom începe prin a căuta amprente.
Nu găseşti nicio amprentă.
Domnule, fiul tău a insistat să te vadă.
- Mateo, ce cauţi aici? - E iubita mea, tată.
Iubita ta...? Cum de nu am cunoscut-o?
Ia stai: tu eşti tatăl. Când aveai de gând să-mi spui, Mateo?
Nu mai contează, tată! Unde-i fetiţa noastră?
Deci... Dacă înţeleg bine...
Adolescentul ăsta e fiul tău, iar nou-dispărutul bebeluş e...
Nepoţica ta.
Ai şucărit o ţigancă, colega? Ţi-a blestemat tot neamul...?
- Ce tot spune ăsta? - Ucigaşul îţi vizează familia.
Voi doi aveţi de povestit. Eu am o zeiţă vinovată de prins.
Funcţionează fântâna de afară?
Nu te pot lăsa să aduci vreo zeitate din iad pe pământul abaţiei.
Fac doar o vrajă de invocare a reflexiei zeiţei în apă - aşa pot da un nume feţei.
Şi când vraja iese de sub control, John? Abaţia-i plină de oameni nevinovaţi.
Atunci de ce m-ai chemat?
Salvarea vieţilor necesită alegeri pe care nu vrei să le faci - altfel n-aş fi aici.
Acum mergi şi te roagă - lasă munca la mine.
Chiar era necesar?
Am auzit de la el şi mai rele.
Mai degrabă ţi-ar răni sentimentele decât altă parte din tine.
Aşa... face el faţă durerii.
John are un lucru care face ca viaţa lui să valoreze ceva,
dar nu şi-l poate face dacă permite cuiva să se apropie prea tare.
Aşa cum te-a lăsat pe tine.
Atâta-tot.
Aşa, surori ale Evei.
Cea dintre voi care pierde vremea pe aici...
E vremea să-ţi arăţi mutrişoara.
Axis mundi, produco tues vires.
Axis mundi, produco tues vires...
Hola, soră, eu... m-am adâncit aici într-o rugăciune privată.
Dacă nu te superi, lasă-mă o ţâră.
Avem nevoie de tine sus. Yolanda e tare supărată.
- I-ai lăsat pe toţi bezmetici... - Zi-le să se calmeze, da? Descâlcim tot.
Dacă nu vii cu mine acum, tu vei fi cel descâlcit.
De Maica Superioară. Sau de poliţie...
Ciudat cum de apăruşi acum.
De n-aş şti mai bine, aş zice că încerci să mă ţii departe de fântâna de aici.
Să mergem. Acum.
Bun.
Să-mi clătesc doar ulcica.
Iartă-mă, soră...
Mi-a ieşit din minte numele tău.
Lillith, oare?
Durgia... Naamah?
Lamashtu.
Unde-s pruncii?
Super... Locuieşti singură aici?
Păzesc casa cuiva.
Atunci ai amici tare interesanţi.
Da, chiar am amici tare interesanţi.
Fain, nu...?
- Da... - Da.
Abia aştept să-i cunoşti când ajung acasă.
Tare le plac interogatoriile. De ce mă urmăreşti?
Tatăl tău te vrea acasă.
Ce ai spus?
Vrem doar să discutăm, Mary.
Să nu-mi mai spui aşa niciodată!
Numele ei nu-i "Louisa", ci "Lamashtu".
Sora cea mai mică a Evei şi puţin mare vampiriţă.
Eu te-am învăţat despre Lamashtu. Ea nu-şi răpeşte prada.
Dar ce face?
Lui Lamashtu îi plac copiii pentru valoarea lor nutritivă.
Dar, spre norocul tău, îşi ţine foamea-n frâu, deşi nu ştiu de ce.
Lamashtu trăieşte pentru a se hrăni.
Poate întrebarea e ce-i face pe puiuţii lui Hugo de ţinut în viaţă?
Suntem neînsemnaţi - buni catolici; n-am ce să vă ascund.
Poate cineva ascunde ceva de tine.
Şi restul familiei tale? Cine-ţi cunoaşte rădăcinile?
Poate bunica mea, Pia. S-a născut în Chile.
Super! Am lipici la babe.
Mulţumesc, abuelita.
- El e Mateo? - Nu, sunt un amic de-ai lui Hugo.
Am ceva întrebări despre Chile. Mi-a zis că tu eşti experta.
- Despre Chile...? - Pia, ascultă-mă.
Ceva ne vânează copiii. Ceva neomenesc.
Martina e moartă, abuelita.
- De ce ne-ar fi luat cineva în vizor? - Dumnezeu să ne ajute.
S-au întors...
Cine, doamnă Lopez?
La Brujeria (Vrăjitorimea).
La Brujeria...?
Ne-au luat urma... Adunând sânge proaspăt.
N-am mai auzit de La Brujeria.
Erau vrăjitori puternici în Chile cu mult înainte de a fi Chile.
- Chestii preistorice, dispărute de eoni. - Nu - nu dispărute.
Ascunse.
- Cum de eu n-am mai auzit de ei? - Fiindcă nu mai există.
Când eram mică, bunicul meu era unul din monştrii ăia.
Trăiau pentru a aduce durere.
Tatăl meu a fugit cu noi, spre binele nostru.
Nu se leagă.
Brujeria mânuia o putere cum n-a mai văzut lumea de când a aprins Dumnezeu lumina.
I-a zdrobit. Nici chiar iadul nu i-ar primi - au fost nimiciţi.
- Nu o crezi? - Nu pot crede în ei.
N-am o vrajă care să doboare Brujeria, Anne Marie, nimeni n-are. Vorbeşte aiurea.
- Atunci de ce eşti speriat? - Nu sunt speriat.
Dacă s-ar fi întors Brujeria, am şti. N-ar fi subtil, ar fi...
- Să-mi sparg... - Ce este?
Ridicarea Întunericului; pentru a lupta cu aia am ieşit de la balamuc.
Dacă Brujeria aduce asta...
Acum înţeleg: n-ar fi că nu-ţi pasă.
Ci că nu-ţi poate păsa de cineva şi să faci ceea ce faci.
Cred că într-adevăr am venit aici pentru a mă ascunde.
Şi nu funcţionează.
Pe sub deghizarea asta sunt aceeaşi fetiţă speriată care eram în Newcastle.
"Deghizare"...
Dacă Lamashtu vrea un prunc din sângele lui Hugo, atunci zic să-i dăm unul.
Odată ce umplem găina cu sângele lui Hugo,
voi face un farmec de vino-ncoa să arate ca un prunc.
I-l vom da prietenei noastre malefice,
iar ea ne va conduce politicos la rezerva ei de bebeluşi.
Dacă Lamashtu e în cârdăşie cu Brujeria, vei intra direct în vizorul lor.
- Păi n-am spus că n-ar fi riscuri. - Cum ştii că nu sare ea prima la tine?
Îi aduc pruncul ca ofrandă a unei mame. Nu va avea motiv să-mi facă rău.
Ai încercat să o ucizi pe Lamashtu; nu se va apropia de tine.
Da, ai dreptate.
Va trebui să mă îmbrac în femeie.
Îmi trebe doar sucnă şi-o perucă.
- Termină. - Ce să termin?
Trucurile ieftine or fi mers cu Gary Lester, dar eu merit mai mult respect.
Habar n-am ce spui, păpuşă.
Ai nevoie de mine să aduc jertfa; mizezi pe asta.
Uite: noi am avut şansa noastră-n viaţă, Annie.
Am făcut greşelile noastre, dar ăştia-s...
Sunt prunci.
Niciun preţ nu-i prea mare să-l salvezi pe cel nevinovat.
Mulţumesc pentru sinceritate.
Eu voi face înmânarea.
Nu trebuie să te opui. Tatăl nostru vrea ce-i mai bine pentru tine.
Deci acum e şi tatăl tău, nu-i aşa?
Ciudat. Nu-mi amintesc de tine în copilăria mea.
Poate fiindcă mi-am petrecut-o în cea mai mare parte într-o cameră zăvorâtă.
Pentru protecţia ta. Ştii ce însemni pentru noi: eşti mântuirea noastră.
Eddie... E măcar numele tău adevărat?
- Cum m-aţi găsit? - Suntem Cruciada.
Credincioşii noştri sunt peste tot. Mereu te vom găsi...
Fir-ar, Eddie... Tu i-ai adus aici?
Tu nici nu ştii ce sunt ei!
Încă un pas - şi-l omor.
Îmi pare aşa rău...
Ar şi trebui; puteai să ne uşurezi treaba la toţi.
Trează - sau adormită? Alegerea ta.
Ar putea trece câteva minute până apare Lamashtu, dar... va mirosi ea sângele.
Zi-mi: îţi aminteşti cuvintele?
"Primeşte acest prunc în pântecul tău întunecat şi dă-i viaţă veşnică".
Ştii...
Tu n-ai avut niciodată pentru ce să te căieşti.
Newcastle...
Ăla a fost eşecul meu.
Tu nu datorezi nimic pentru aia.
Te înşeli, John.
Îi datorez unui băiat de 15 ani tulburat, fără stimă de sine.
Te ascundeai mereu de tatăl tău şi tânjeai după o mamă.
Trebuia doar să mi-o fi tras cu tine - în schimb, te-am adus în lumea mea.
- Era o lume a minunăţiilor. - Pe care tu ai urmat-o în iad.
Tu eşti eşecul meu, John.
Ţine de cum priveşti lucrurile.
- Asta ce-i? - Icoana lui Pazuzu.
E un demon ticăloşit.
Era sufletul pereche al lui Lamashtu.
Acum îl urăşte de moarte.
Înţeleg perfect.
Primeşte acest prunc în pântecul tău întunecat şi dă-i viaţă veşnică.
- A pus botul. - Normal c-a pus.
Hugo, nu!
Hugo, opreşte-te! Hugo!
Dacă vrei să-ţi vezi fiul viu, tre' să ne laşi să facem ce facem.
Uite: ştiu că ai intenţii bune, dar ai să-l ucizi!
- Bun; du-te - ia asta! - Nu, n-am ce face cu ăla!
Îl iau eu!
Aş ghici că amica noastră şi-a dat seama că pruncul ei e o găină rebegită.
- Nu-i o idee bună să ne despărţim. - Trebuie; n-o putem pierde acum.
- Dacă ai nevoie de mine - ţipă. - Nu voi avea nicio reţinere.
Ştiam că farmecul nu va ţine veşnic. Icoana lui Pazuzu - dă-o la mine.
Aduceţi tinerii bruja la mine.
John, dă-mi-l pe Diego.
Cum văd eu treaba, am ceva ce ar trebui să predai intact - mă înşel?
John, e un copil nevinovat.
Te-ai înhăitat cu Brujeria; de ce?
Dacă nu-mi răspunzi, aşa să-mi ajute Dumnezeu -
voi suci gâtul pacheţelului tău valoros şi va trebui să le explici de ce ai eşuat.
- Deci: de ce eşti în slujba Brujeriei? - Ei îmi lărgesc ţarina.
- În iad? - Pe pământ.
John, nu face asta. Nu face jocul ăsta - nu acum.
Cum? Ce au de gând?
- Sau poate voi îneca direct copilul, da? - John, încetează! Dă-mi-l pe Diego!
Ai trei secunde să-mi spui ce fel de măcel vor dezlănţui.
- Care le e planul? - Şi-au dat seama cum să rupă stavila.
Iadul şi pământul fi-vor una. Gata cu ascunsul ca mişeii prin umbre.
Vom locui la vedere, iar voi vă veţi ascunde.
Dar nu veţi avea unde vă ascunde... Veţi fi ai noştri.
Deci asta "va să vie".
Ambiţios.
Păcat că tu n-apuci să vezi.
Tu nu ai puterea să mă opreşti. Niciun om nu o are.
Pe pariu că vechiul tău tovarăş Pazuzu vede altfel lucrurile?
Ce-ar fi să vă las, turturelelor, să... vă-mpăcaţi, da?
Kaskassu sutu ilu, ilu Pazuzu.
Kunu...
...Bel-palluhi... nabu kunu utukku!
- John? - Suntem vii, venim acu'!
Sunt în grija mea de aici.
- Vremea să vii acasă. - Nu!
Nu...
- Toată lumea bine? - Cum nu se poate mai bine, colega.
Haide. Repede.
Mai e unul...?
- Ce-i aia? - Nu poate fi...
Un Invunche.
- Trebuie să fugim! - Nu, nu... Ne-ar ataca.
- Nu-l putem întrece. - Păi şi ce facem?
N-am nicio idee.
Nu; dacă tragi, va sări la noi sigur.
Nu, John.
Va sări la tine.
"Niciun preţ nu-i prea mare să-l salvezi pe cel nevinovat".
Da' repede mai înveţi, păpuşă...
Chas!
Traducerea: Reef