Jingle All The Way 2 (2014) "Goana după Cadou 2"
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta @ FastSubtitles pentru
Tată. E timpul să te trezeşti.
Tată.
De unde opresc alarma?
Unde-i butonul? Unde-i?
Nu sunt alarma.
Eşti încântat? E timpul de pescuit la copcă.
Sunt încântat.
Am să dorm cu gândul la pescuit, să mă gândesc ce voi face.
Îţi aminteşti? Păsările o să ne fure toate râmele.
Şi cred că ştim ce se întâmplă cu ei.
Îi devorează şi-apoi îi mănâncă.
- Nu mă fă. - Bine.
Bun. Acum c-ai făcut-o, ştii ce-ai făcut?
Ai trezit cel mai monstruos yeti. Şi ştii cu ce se hrăneşte?
- Cu prăjituri? - Nu.
Se hrăneşte cu gâdileli.
Se hrănesc cu gâdileli. Haide. Să mergem la pescuit.
Rândul meu.
Preia tu, tată.
Tată, aş fi vrut să fii fost la nunta mamei.
Trebuia să vezi inelul de logodnă. Diamantul a fost imens.
Şi-n timpul nunţii, a trebuit să-i dau inelul.
Ştiu, mi-ai spus toată săptămâna. E grozav.
Dacă mama ta-i fericită, şi eu sunt fericit.
Da, e foarte fericită.
Şi Victor e grozav, nu crezi?
Da, e de grozav. Vrei să ştii ce mai e grozav?
- Ce? - Fii atentă. Ce sunt?
O morsă cu probleme dentare?
Morsă cu probleme dentare. Eşti amuzantă. Vrei Skittles?
Pentru micul dejun?
Nu, nu pentru micul dejun. Nu mănânci Skittles de micul dejun.
Mănânci un corn umplut de dimineaţă.
Ce e? Ce e? E un cornuleţ umplut.
Tată? De ce v-aţi despărţit?
Draga mea, încă o iubesc pe maică-ta şi toate cele...
şi suntem prieteni buni.
Ştiu.
Ei îi place muzica clasică şi prăjiturile din cumpărat...
şi mie-mi place pescuitul la copcă şi cornuleţele umplute...
Pe lângă asta, e foarte organizată ambiţioasă iar eu sunt eu.
Îmi place pescuitul la copcă...
şi cornuleţele şi muzica clasică şi prăjiturile din cumpărat.
Ştiu. De asta eşti micuţa mea.
- Cred c-am prins unul. - Nu cred.
Glumeşti? N-am prins nimic aici timp de 6 ani.
Uite-l.
Am ajuns. Casa lui Victor.
Nu pot să cred c-o să locuiesc aici.
E ca un palat.
Cred că asta mă face o prinţesă.
Da, şi pe mine mă face un trol.
Grăbeşte-te, Victor. Au ajuns.
- Uite-o. - Mămico! Bine ai venit!
- Mi-ai lipsit. - Uită-te la tine. Eşti mai mare.
- Mămica şi Victor. - Ce faci, luptătoareo?
Salut, Victor.
- Salut, amice. - Bun venit.
- Salut, Larry. - Salut.
- V-aţi distrat împreună? - Desigur. Uită-te la ea. E o prinţesă.
- Ne-am distrat, nu-i aşa? - Ne-am distrat foarte mult.
Ne-am dat cu patinele, cu sania, am jucat hockey...
şi astăzi am fost să pescuim la copcă.
- Pescuit la copcă? - Da.
- Şi-am prins un peşte. Arată-i, tăticule. - Normal. Uite, e un păstrăv.
Uită-te bine. Uită-te cât de gras e.
- E unul mare. - Poate-i gravidă.
- Cum a fost luna de miere? - Minunată.
O săptămână în Saint Croix, încă una pe lângă insule.
Victor are propriul vas.
Atunci cred c-a fost o a doua lună de miere minunată.
Cred c-o uiţi pe-a noastră. Palpitaţiile şi filmul.
- A fost o friptură bună. - Da. Una grozavă.
N-am să mă laud. Felicitări, Vic.
Mulţumesc.
Acum când se referă la idiotul de soţ, se va referi la tine în loc de mine.
Larry.
Acum faci pregătirile de iarnă? E cam târziu.
Trish mi-a spus cât de mult iubeşte Noel Crăciunul.
Îl ador.
- Cred c-ai exagerat puţin. - Nici vorbă.
Ce crezi?
- E atât de superb. - Orice pentru tine, bombonico.
E primul Crăciun împreună. Am vrut să fie unul memorabil.
- Prăjiturele. - După ce te speli pe mâini.
Da, trebuie să-ţi scoţi mirosul ăla din mâini.
- Larry, o cafea? - N-ar strica una.
Mi-ar plăcea. Ador cafeaua.
- Victor, ce zici să iau peştele? - Te rog. Mulţumesc.
- Cum e afacerea? - Cum e afacerea?
- Tu primul. - Nu, tu.
Cum merge afacerea cu maşini? Jumătate de normă, nu?
Da, cu jumătate de normă. Dar aşa-mi place.
E bine cu jumătate de normă.
Asta-mi dă mai mult timp cu fiica mea.
Cum merge afacerea cu cutii?
Super.
Companiei Baxter Box i-a crescut profitul cu 20% anul acesta.
Vânzările online sunt grozave.
Toate acele pachete...
- Glumeşti? - ...trebuie să fie împachetate, nu?
Bunicul meu ar fi mândru. Da. Am făcut Baxter Box un imperiu.
Ce-i cu chestia asta mică? Ce-i cu ea?
O stropeşti cu apă şi creşte mai mare?
E un mic cadou ce l-am făcut pentru a-l oferi muncitorilor de sărbători.
Ştii ce? Ia-l tu. E cadoul meu pentru tine.
- Pe bune? - Da.
E un ornament. Poţi să-l pui pe birou.
N-am un birou.
- Cafeaua-i gata. - Super.
Da, aş putea să beau întregul ibric în acest moment.
Merge la şcoală pe 5 ianuarie.
În timpul sărbătorii, o să facem cum am făcut mereu...
stă cu mine şi Victor în Ajun iar cu tine stă de Crăciun.
- Da, sună bine. De acord. - Stai... Cu el petrece Crăciunul?
- Da. - Schimbăm în fiecare an.
- Alternativ. - Anul acesta e rândul lui Larry.
Înţeleg.
M-am gândit că va fi primul Crăciun ca o familie.
M-am gândit că o să fim împreună de primul Crăciun.
- Aşa am crezut. - Vic. Vic.
Anul acesta e rândul meu, la anul e rândul tău. Aşa merge treaba.
Desigur. Doar că... e ziua Crăciunului, ştii?
Dimineaţa de Crăciun. Cadourile sub brad.
Deschiderea cadourilor. Cina de Crăciun cu toate garniturile.
Şi eu am garnituri. Crede-mă.
De ce nu le pot face pe amândouă?
Jumătate de Crăciun cu tata şi apoi merg cu mama şi Victor.
O idee bună.
Haide, tată. Te rog, tată?
Te rog?
Bine. O să ne gândim la ceva. Da? O să ne gândim.
- Du-te şi te joacă. - Am Crăciun de două ori.
Scuze, Larry.
Victor e doar încântat c-o să fie tată vitreg.
Vrea să petreacă, cât mai mult timp posibil cu Noel.
Ce-i făcut, făcut rămâne.
Să-ţi spun ce. Prima oară o să aveţi Crăciunul la mine acasă.
Apoi am s-o aduc aici, să aveţi Crăciunul numărul doi.
Mersi, Larry.
Şi voi vorbi cu Victor cum să se ocupe de lucrurile astea în viitor.
- Bine. - Tată, aşteaptă!
- Victor o să pornească luminile. - Eşti gata? Vino. Dragă, haide.
Poftim. Eşti gata?
Unu, doi, trei.
Victor, e uimitor.
Tată, ai mai văzut aşa ceva?
Da, e uimitor, cum să nu fie.
O să fie cel mai bun Crăciun!
- Ne vedem mai târziu. - Noapte bună, tată.
Noapte bună, dragă.
Ben Franklin. Ţi s-a ars un bec.
E în regulă, dragule. Te-ai descurcat bine.
Nu cred. Chiar i-a spus "bombonico"?
Da. Şi eram chiar acolo.
Chiar şi eu ştiu că-i o încălcare a protocolului de tată vitreg.
O să-l iei la bătaie ca pe Kip Kornhausen?
Kip Kornhausen? Amice, aia a fost în clasa a treia.
N-am să-l iau la bătaie. Am să-l învăţ totuşi o lecţie.
Când vine vorba de spiritul Crăciunului, am să fiu coşmarul lui Victor.
Jucăria pe care o vrea orice copil de Crăciun...
este Harrison, ursuleţul vorbitor.
Ia te uită.
Folosind un cip sofisticat...
Harrison poate învăţa până la 300 de cuvinte inclusiv numele copilului.
Bună, sunt Harrison.
- Cum te numeşti? - Andreea.
Încântat, Andreea. Hai să fim prieteni.
Dacă vreţi să aveţi acest cadou până de Crăciun, grăbiţi-vă.
- Stocul este limitat şi nu va... - Aş vrea să fi avut unul de ăla pe vremuri.
E chiar aici.
Luminiţe de Crăciun, 32 m pentru 32$.
Dacă vreau să iau câte are Victor...
Să vedem. O să mă coste...
un ficat şi doi rinichi.
Vai de mine.
O să aibe un adevărat teren de joacă.
Nu pot concura cu portofelul lui, aşa că-mi folosesc capul.
Voi lua eu portofelul.
- Mersi pentru votul de încredere. - Din partea casei, Larry.
Stai puţin. Am o idee. Haide.
Cam asta era.
Am terminat. Asta-i tot. Asta-i ultima parte.
Ideea de-a folosi părţi de maşină stricată, a fost genială.
- O să arate uimitor. - Normal c-o să arate.
Victor poate să-şi bage undeva toţi banii.
N-o să găseşti luminiţe de Crăciun mai bune ca astea nicăieri, nici în Metro.
- Vorbind de lup. - Ia te uită cine a ajuns.
O să fie distractiv.
Tăticule.
Ce-i aia?
Se pare că foloseşti multă electricitate, Larry.
- Eşti sigur că-i în siguranţă? - Normal că e. Eu l-am făcut.
Normal că-i în siguranţă.
Pentru Dumnezeu.
Claude, vino aici.
Bine.
În onoarea Crăciunului şi-a lui Noel...
Vă arăt...
Parada spectaculară de lumini a lui Larry.
Claude, muzica te rog.
Bun.
Arată ca-ntr-o revistă.
E incredibil.
Ce crezi, draga mea?
- E minunat. - E glorios.
Şi-ţi prezint marele final.
Cum se spune în Franţa, piesa de rezistenţă.
Tăticule!
- Tăticule? - Larry, eşti bine?
Sunt în Rai?
Salut, Victor.
Scuze c-am rămas fără curent cu trăsnaia de ieri, aşa că n-am putut face clătite...
sau să coc prăjituri aseară.
E în regulă. Pot să fac prăjituri cu bucătarul Philippe.
Cine-i bucătarul Philippe?
- Bucătarul lui Victor. - Bucătar?
Pun pariu că bucătarul lui Victor n-are jeleuri. Cum sunt?
Delicioase.
Aşa-i. Sunt delicioase.
Tată, cred că ne trebuie un nou brad de sărbători.
Ce are asta? E un brad Charlie Brown.
E atât de drăguţ.
Îmi place cum miroase cel al lui Victor şi-a mamei.
Şi n-are destul loc pentru cadouri.
De ce nu mergem să cumpărăm un brad atunci?
Super!
Pot să-l iau pe ăsta?
E aproape la fel de mare ca a lui Victor şi-al mamei.
Da, dar dragă, costă 300 dolari. E o avere.
Pentru 300 dolari credeam că ţi-l dau cu tot cu cadouri.
Dragă, alegând un brad de crăciun e ca şi cum ţi-ai alege un iubit.
Crede-mă. Nu poţi să-l iei pe primul.
Nici pe al doilea, nici pe al treilea, nici pe al patrulea, nici pe al cincilea.
Bine, am înţeles, tată. Pot să-mi iau suc de mere?
Cea mai bună veste pe ziua de azi.
Poftim. Ia-mi şi mie unul dacă nu costă 300 dolari.
Bine.
Îţi place ce vezi?
Refuz să răspund la întrebare.
- Avem o varietate de brazi. - Văd asta.
Dacă vrei un singur brad, avem bradul Douglas...
bradul nobil, bradul ţepos, bradul Canaan.
- Îmi pari a fi unul ce preferă pinul. - Aşa zici tu?
Credeam că prefer pe cel ţepos. Am trăit în minciună toţi aceşti ani.
Avem bradul alb, bradul Virginia şi bradul Scotch.
- Ce doreşti? - Vreau ceva special şi ieftin.
- Special şi ieftin? - Da.
Cei care sunt ieftini, nu-s aşa bogaţi în crengi.
- Dar poţi să dai cu zăpadă pe ei. - Să dau cu zăpadă?
Cel de acolo costa doar 165 dolari.
O sută şaizeci şi cinci dolari.
- Cat de mult costă datul cu zăpadă? - Aia-i gratis.
Ştii ce? Am să iau doar datul cu zăpadă.
Poţi merge la tipul de acolo. Îţi poate spune mai multe.
Ce naiba-i aia?
E o comandă specială, un brad de 16 m direct din Maine.
- 16 m. - A costat 10.000 dolari.
Zece mii de dolari.
Ce bărbat normal cumpără un brad de 10.000 dolari?
- Da, super. - Nu contează.
Mă poţi lăsa puţin? Vreau să verific bradul.
- Sigur. - Altceva mă deranjează.
N-ai găsit unul mai mare? Glumesc. Mulţumesc foarte mult.
E grozav.
Trish.
E perfect. Noel o să-l adore. O să fie cel mai mare brad.
Victor, ştiu că Baxter Box hostează ceremonia de Crăciun...
dar chiar a trebuit să cumperi un brad de 10.000 dolari?
Încerci să candidezi pentru primar?
Nu, nu, dragă. Încerc să cumpăr ceva frumos pentru a primi afecţiune.
Cu cât mai mare bradul, cu atât mai mare afecţiunea, nu?
Încearcă să cumpere iubirea lui Noel.
Iubirea fetiţei mele nu-i de vânzare.
Scuze.
Nu, sunt aici! Opreşte-l!
Opreşte-l! Cineva să oprească acea maşinărie!
Nu pot... Nu pot...
Tată. Ce s-a întâmplat?
Sper că cineva l-a văzut pe acel porumbel gigant.
Vrei să te baţi cu zăpadă? Vino.
M-ai ratat.
Nu, nu.
Ai o mână puternică.
Te-am nimerit. Se pregăteşte.
Nu! Bun, ăsta-i război.
- Aşa. - M-ai ratat.
O să simt asta mâine dimineaţă.
Cum de ai aşa ţintă?
Te-am lovit de-o sută de ori.
Eu de un milion şi 98 de ori.
- V-aţi distrat? - Foarte mult.
L-am făcut praf pe Victor.
- Da, aşa e. - Bine pentru tine.
Prânzul e pregătit în bucătărie.
Şi aminteşte-ţi, te lăsăm la tatăl tău la ora 3.
Avem timp pentru o altă luptă după prânz.
Aşa-i, Victor?
Nu putem s-o dăm la pace, nu?
Nici vorbă.
M-am distrat mult cu tine, Victor.
Şi eu.
Eşti aproape de distracţie ca şi tatăl meu.
Aproape ca şi Larry.
Nu pot concura cu acel om.
Patinat, săniuş, hochei, pescuit la copcă.
E ca un ou Kinder.
Nu-i o competiţie, Victor. Şi tu eşti tata lui Noel.
Numărul doi. Al doilea. De pe locul doi.
Un suplinitor.
Nu-s ceva real, doar o simulare.
Nu contează cum eşti, important e că eşti.
Datoria ta e să fii acolo pentru Noel, la fel ca Larry.
Doar asta contează.
Da?
Scumpul meu.
Îţi spun, Claude...
Poate să aibe Victor zăpadă artificială, dar Noel o să adore asta.
- Larry, asta-i o nebunie. - Da, dar e zăpadă adevărată.
Cui îi trebuie zăpadă artificială când ai zăpadă naturală?
Aruncă aşa. E mai bine pe spate.
- Când o să ajungă? - Foarte curând, dragă.
Să sperăm că anul viitor.
E Larry.
Uite-l.
E aici.
- Tati. - Unde-i micuţa mea?
Bun. Devii tot mai grea.
Am aşteptat jumătate de oră. Unde-ai fost?
- Am o surpriză pentru Noel. - O surpriză? Ce e?
Ce zici să ai zăpadă adevărată de Crăciun?
- Avem zăpadă la Victor acasă. - Ştiu, dar aia-i artificială.
Mă refer la zăpadă reală. Asta a venit din cer.
E o zăpadă naturală, nu artificială... cum e cea de la Victor.
- Asta-i naturală. - Ar fi grozav.
- Normal că-i grozav. - Să le arătăm necredincioşilor, Lar.
O să fie super. Asta-i cea mai bună idee.
Pregătiţi-vă să fiţi daţi pe spate.
- Are cineva un prosop? - Tăticule?
- Ştii ce e? - Nu.
Un monstru gâdilitor.
E un monstru gâdilitor.
Bun, e timpul de somn.
Noapte bună, tată. Mersi pentru zăpadă.
Chiar mi-a plăcut, chiar dacă a fost topită.
Draga mea, drăguţ din partea ta. Apreciez.
Ascultă, te iubesc. Noapte bună. O noapte plăcută să ai, da?
- Noapte bună, tăticule. - Noapte bună, scumpo.
Nu ştiu, Claude. Nu pot face pauză.
Nu ştiu cum pot concura cu Victor.
E greu. Recunosc.
E mai tânăr, mai bogat, mai educat.
E în formă maximă şi arăta mult mai bine.
Da, bine. Am prins ideea.
Dar întrebarea cea mai importantă e că...
de ce simţi nevoia de-a concura cu Victor?
Lui Noel nu-i pasă de asta. Te iubeşte aşa cum eşti, Larry.
Sunt foarte iubibil.
Noapte bună, Larry.
Ne vedem mai târziu, Claude.
- E îngerul meu gata de comandă? - Normal că sunt.
- Mă refer la micul îngeraş. - Scuze.
Ca de obicei, Maggie, te rog.
Sandviş, o parte cu unt de arahide şi altul cu gem.
- Da. - Şi eu vreau ca de obicei.
Totul foarte crocant, şi-o salată.
Maggie, mă cunoşti atât de bine.
Am numărul tău, Larry.
Ce lucrezi acolo? Temele?
Scrisoarea către Moşul.
Scrisoarea către Moşul? Credeam c-ai făcut asta de 4 iulie.
E ceva special ce-mi doresc.
- Ce anume? - Nu pot spune nimănui.
Dacă o fac, nu se va îndeplini. E ca o dorinţă.
Nu, nu. Nu-ţi face griji. N-am să ruin dorinţa ta.
Dar, poţi să-mi dai un indiciu?
Îl rog pe Moşul...
să-mi dea singurul lucru cel doresc cel mai mult pe lumea asta.
Am o idee. E o cutie poştală afară.
De ce nu-mi dai scrisoarea să merg s-o pun în cutia poştală?
Ai face asta, tăticule? Mulţumesc foarte mult.
Am înţeles, micuţo. Revin imediat.
Larry.
- Claude, ce faci? - Ce faci?
Scrisoarea lui Noel către Moş Crăciun.
Ce poate face Victor în cantitate, eu pot face în calitate.
Ce? Doar nu te gândeşti să deschizi plicul, nu-i aşa?
Normal că-l deschid.
Victor are un brad foarte mare şi multe luminiţe...
şi zăpadă artificială.
Şi când voi vedea ce are aici, ce-şi doreşte cu adevărat...
Pot să-i ofer acel lucru.
E o scrisoare privată, nu-ţi este adresată.
Să nu mai spun că-i o crimă federală.
Claude, e scrisoarea fiicei mele către Moş Crăciun.
Cred c-o să fim bine.
E greşit. Foarte greşit.
Şi vezi asta? Asta-i scrisoarea mea către Moş Crăciun.
Dacă aflu c-ai alterat-o cumva, o să răspunzi în faţa mea...
şi-a dlui Moş Crăciun.
Doamne, cine s-a răhăţit în mâncarea lui?
Scrisul ei e groaznic.
Exact ca al meu.
"Dragă Moşule: De Crăciun, vreau ca familia mea să fie...
Per... Preu... Premeună.
Ce naiba-i premeună?
- Pa-pa, tăticule. - Pe mai târziu, scumpo.
- Ce-aţi făcut astăzi? - Nu multe.
- Aţi pescuit la copcă? - Nu. Am mers la restaurant.
- Am scris o scrisoare Moşului. - Lasă-mă să ghicesc.
Pe Alba ca zăpada şi cei şapte pitici.
Micul Prinţ şi castelul lui.
Alea-s jucării pentru copii mici.
Stai puţin. Ce...?
Ce i-ai cerut Moşului?
Nu-ţi pot spune, altfel n-o să se îndeplinească.
Nici măcar tatălui nu i-am spus.
Am face bine să trimitem scrisorile imediat...
- Le-aş putea livra pentru tine. - A făcut-o deja tata.
Da?
A mers din restaurant la cutia poştală de îndată ce le-am scris.
Da?
Mersi. Scuză-mă.
Paza. Welling la telefon.
Welling.
Am o sarcină pentru tine.
Da, dle.
Ar fi plăcerea mea, dle.
Ce pui la cale, grăsuţule?
Sunt Jeffrey. Bun venit la Jumbo.
Crăciun fericit, sărbători fericite, Hanukkah fericit...
Kwanzaa fericit, şi-un solstiţiu de iarnă fericit.
- Cred c-ai spus tot ce-a fost de spus. - Mulţumesc.
Caut ceva ce nici măcar nu ştiu ce caut.
Înţeleg.
Premeună.
Îmi pare rău. Citesc foarte greu scrisul de mână.
Nu-i scrisul meu. E al fiicei mele de 7 ani.
- Al meu e mult mai urât. - Da?
- Da. - Ai aşa ceva?
Nu. N-am nicio idee ce înseamnă.
Doamne.
Stai puţin. Poate că se referă la Harrison.
- Ce-i un Harrison? - Harrison ursuleţul vorbitor.
O să-ţi placă. Urmează-mă. Da!
Harrison ursuleţul vorbitor. N-ai auzit de el?
E cel mai dorit ursuleţ pentru copii între 5 şi 10 ani.
Ursuleţul învaţă numele copilului şi apoi îl spune înapoi.
E cea mai sexy jucărie.
- Pe bune? Ursuleţul? - Da. Îl adoră.
- Sunt nebuni copii după el. - Nebuni după ursuleţ.
Bine. Cred c-o să-i iau unul şi fiicei mele.
Scuze, dar am rămas fără.
Rămânem fără pe cum le punem pe rafturi.
Fiica mea chiar vrea un ursuleţ de asta. Poate ai unul în spate?
Scuze. Dar...
dacă-ţi notezi numele şi numărul, o să te sunăm imediat ce primim.
Crezi că sunt alte magazine care au alţi ursuleţi?
Posibil.
Va trebui să încerci mâine. Acum toate magazinele se închid.
Bine. Se pare că mâine merg la vânătoare de urşi.
Mersi c-ai trecut pe la Jumbo.
Crăciun fericit, sărbători fericite, Hanukkah fericit...
Kwanzaa fericit, şi-un solstiţiu de iarnă foarte plăcut.
- Bine. Crăciun fericit în orice limbă. - Crăciun fericit.
Sunt Jeffrey.
Bun venit la Jumbo. Vă pot ajuta cu ceva?
Ursuleţul vorbitor Harrison? Eşti sigur?
Asta a cerut. Părea foarte disperat să-l cumpere.
Noel vrea ursuleţul vorbitor Harrison.
Şi eşti sigur că n-a găsit încă unul?
Nu. Toate celelalte magazine sunt închise.
Cu toate că-s sigur că va căuta unul mâine.
Bun.
Am o altă sarcină pentru tine.
Încă cinci minute. Mai lasă-mă cinci minute.
11:30!
Deschideţi?
Aveţi ursuleţi, dra? Bine.
Mulţumesc.
Bună, sunt Harrison.
Încasează.
Să-i încărcăm şi să-i mutăm.
Doamne.
Scuză-mă.
E al meu.
Da, înţeleg.
O să mai primiţi ursuleţi Harrison?
- Mă bucur că-i aşa amuzant. - Cred că glumeşti.
Nimic?
Nimic. Am încercat fiecare magazin pe-o rază de 100 km.
Waynesville, Morganton, Boone. Nu mai au pe stoc.
Dar de pe net? De pe eMag?
Au multe comenzi, aşa-i?
Cel mai repede-l livrează pe 26. Am nevoie de el pe 25, de Crăciun.
Sunt sigură c-o să-i placă orice-i cumperi.
Asta-i problema.
Nu i-am luat nimic încă.
- Planifici din timp, văd. - Maggie, nu-i uşor.
Pe vremuri, când era mai mică...
intram într-un magazin şi-i luam o păpuşă cu haine roz...
sau un unicorn sau un iepure cu o baghetă magică.
Acum e mai mare. Nu merge aşa uşor. E mult mai greu.
Trebuie să iau acel ursuleţ.
Larry la telefon.
Aici Joffrey de la Jumbo. Vrei ursuleţul Harrison.
Vă sun să vă spun că a sosit încă un transport cu ursuleţi.
O să fie disponibili la prima oră, primul venit, primul servit.
Aşa că veniţi de dimineaţă.
Nu-mi vine să cred. Mi-am făcut rost de-un ursuleţ.
Plăcintă pentru toţi.
Eşti singur aici, Larry.
O s-o mănânc şi pe-a lor.
Dle Weeling?
Aici Joffrey de la Jumbo.
Vă sun să vă spun că am veşti bune.
Înţeleg.
Primul venit, primul servit.
La ce oră deschideţi?
Ne vedem atunci.
Sunt treaz. Sunt treaz.
Da, eşti un tată foarte bun, Larry.
Pun pariu că Victor n-ar face asta pentru Noel.
Dumnezeule.
Cred că glumeşti.
Toată lumea aşteaptă după ursuleţul Harrison?
Aşa-i, prietene.
- Ce nu fac oamenii pentru o jucărie? - Da.
E o nebunie.
Ce faceţi?
Ăsta da urs.
Bună dimineaţa, tuturor. Mulţumesc c-aţi aşteptat atâta timp.
Mă bucur să vă anunţ că... avem un transport cu ursuleţi.
Bun, unul pe rând. Şi uşor.
Nu vă grăbiţi.
Unde-s ursuleţii?
- Ce? - Nu-i nimic aici.
- Unde-s toţi ursuleţii? - Nu cred că-i posibil.
- Unde-s toţi ursuleţii? - Da. Unde-i noul transport.
Îmi pare rău, dar ursuleţii s-au vândut.
- Ce? - Ce?
Haide.
Mulţumesc pentru c-aţi venit la Jumbo.
Un Crăciun fericit, sărbători fericite, Hanukkah fericit...
Kwanzaa fericit şi-un solstiţiu de iarnă fericit.
- S-au vândut în 5 minute? - Mai degrabă în 30 de secunde.
Primul client le-a luat pe toate.
- A cumpărat toţi ursuleţii? - Da. Pe toţi 50.
Cred c-are mulţi copii.
Nu aveţi o limită per persoană, sau ceva de genul?
Ţi-am spus, primul venit primul servit.
Doamne.
Ştii ce? Sper să ai o sărbătoare nasoală...
un Crăciun de rahat, un Hanukkah de rahat un Kwanzaa de rahat şi-o iarnă de rahat.
Tu la ce te uiţi? Tu ai început totul.
Bine...
Se pare că cineva o să aibă cărbuni în ciorapi.
Când cărbunele... Când zânele pun cărbunii şi...
Vei vrea să ai altceva decât cărbuni.
Tu eşti tipul din coloană.
Tu eşti cel care a cumpărat toţi acei ursuleţi?
Primul venit, primul servit.
- Ai 50. Câţi copii ai? - Am mulţi nepoţi.
Ascultă.
Cred că te poţi scuti de unul?
Îţi dau 100 dolari.
O sută dolari. Un ursuleţ.
- Scuze. - Uite, sunt...
Sunt foarte disperat. Aş vrea să am unul..
Doamne.
Mâna.
Dacă mă scuzi...
Am multe cumpărături de făcut.
Dacă nu eram plin de spiritul Crăciunului, îl lăsăm lat.
Şi eşti sigur că nu există niciun ursuleţ în tot oraşul?
Mulţumesc, Welling.
Noel, tatăl tău e aici.
- Pa, dragă. - Pa, mamă.
Cum merge, Larry?
Super. Foarte bine.
- Faci cumpărături de Crăciun? - Puţin. Tu?
- Nu, nu. Eu am provizii de data asta. - Bun.
De fapt, cred c-am să fac un Crăciun foarte special...
pentru cineva pe care cunoaştem amândoi.
Să vă distraţi.
Haide, tată.
Arată bine.
- Normal că arată. Uită-te la el. - Tată. Mănânci toate ţiglele.
Ştiu. E patetic, aşa-i?
Şi eu credeam c-o să fiu plin după ce-am făcut şemineul.
Nu-ţi face griji, draga mea.
Avem ţigle pentru încă 10.000 de case din turtă dulce.
Pun pariu că Victor nu are timp să facă o casă de asta cu tine.
Nu. E mereu ocupat...
cu un proiect pe nume "Cine-i tăticul tău."
Nu i-ai spus lui Victor despre scrisoarea către Moşul, nu-i aşa?
Nu, tata.
Nu aş face nimic care să pericliteze ceea ce-am cerut.
Chiar vrei acel lucru, nu-i aşa?
Oricare ar fi el.
Draga mea, lasă-mă să te întreb ceva.
Dacă Moş Crăciun nu poate să-ţi îndeplinească ce-ai cerut?
Nu, tată, nu spune asta. Ştiu că Moşul va reuşi.
Trebuie să reuşească.
- Nu te-ai atins de plăcintă. - Maggie.
N-am un apetit mare.
Ar trebui să-ţi iau pulsul să văd dacă eşti în viaţă.
E despre acel ursuleţ. Mă stresează de mor.
N-ai găsit unul?
Nu. Acei ursuleţi sunt mai rari ca şoferii de tir cu respiraţia proaspătă.
Poate ar trebui să întrebi acele doamne de unde-l au.
- Grăbeşte-te. - E un ursuleţ Harrison.
Revin imediat.
Scuzaţi-mă, doamnelor. Scuzaţi-mă, doamnelor. Aşteptaţi.
Sunt disperat. E despre ursuleţ.
- Ce-i cu el? - Ce-i cu el?
Îl vreau, şi mă întrebam dacă...
Nu. Eşti a cincea persoană care ne întreabă despre el.
- Şi vă tot spunem că nu-i de vânzare. - Nu-i de vânzare. Indiferent de preţ.
- Nu, nu vreau să-l cumpăr. Doar... - Vrei să-l iei atunci?
Nimeni nu ia acest ursuleţ. E pentru nepoata noastră.
- Nu, nu. M-aţi înţeles greşit. - Te avertizăm.
Luăm lecţii de taekwondo.
Asta te va învăţa minte.
Nu te pune cu noi.
Poftim. Tupeistul. Unde-i spiritul Crăciunului?
Crăciunul devine violent.
Un urs Harrison.
Taverna Roosters.
Fondurile de caritate Reindeer.
Da.
Bun venit, doamnelor şi domnilor, la taverna Roosters...
la anuală strângere de fonduri, Bucking Reindeer.
Nu-mi surâde ideea.
Avem 10 moşi foarte curajoşi care-şi riscă viaţa şi membrele...
- pentru a strânge bani... - Viaţa şi membrele?
pentru spitalul de copii St. Lukes, încercând să vadă
cât pot să stea pe Bucky.
N-am mai călărit un taur mecanic niciodată.
Nici eu. Din ce-mi dau seama, dacă concurăm amândoi,
avem şanse multiple de-al câştiga pe Harrison.
Şi moşul care stă cel mai mult pe tăuraş, va câştiga premiul.
- Ne descurcăm noi. - Mai bine vă lăsaţi, oameni buni.
Băiatul meu vrea ursuleţul de Crăciun, şi eu nu-mi dezamăgesc fiul.
Şi fiica mea îl vrea şi nici eu nu-mi dezamăgesc fiica.
Nu s-a terminat încă, aşa că taci.
- S-a terminat. - Să înceapă jocul.
- Moşul numărul 1. - Victorie!
Moşul numărul 1? Eşti gata?
La semnalul tău, pregătit şi... începe.
Se ţine bine. Se ţine bine.
A căzut.
Scorul lui. Şapte secunde.
Nu-i un început slab, moşule numărul 1.
Să vină al doilea moş.
- Să începem. - Baftă, Claude.
Poţi s-o faci, Claude. Rămâi pe el, amice.
- Moşul numărul doi, eşti gata? - Sunt gata.
Pe locuri, fii gata, start.
A fost interesant.
- Cat am stat? - O secundă.
Ce?
O secundă, toată lumea. Aplaudaţi pentru moş.
Moşul numărul 3. Să începem.
Şi are 9 secunde.
Să călărim.
Cazi, cazi, cazi. Da!
Dă-i bice, da!
- Da! - Da.
Moşul numărul 7, vino aici.
Să călărim.
Numărul 7 se ţine bine.
Dumnezeule. Uitaţi-vă la acest om.
Încă se ţine. Se ţine foarte bine.
Încă se ţine. Încă...
Cred că glumeşti.
Numărul 7, 22 de secunde.
- Ai reuşit, numărul 7. - Ce vei face, Larry?
- Nu te poţi ţine 23 de secunde. - Am să iau ceva din maşină.
Lasă-mă să-ţi spun ceva. Acest lipici o să mă lipească aşa cum trebuie.
- Fă-mi un favor. Dă-mă pe buci, da? - Ce degustător.
Poţi să mă faci te rog? Vrei ca Noel să câştige acest ursuleţ?
Da.
Nu uita...
trebuie să rămâi 23 de secunde pentru a câştiga premiul.
- Să-i dăm drumul, şefule. - Bun.
Haide, grăsuţule!
E o tornadă pe taur.
- Cat de tare merge? - Bine.
Nu-ţi da drumul.
Ţine-te bine, Larry!
Haide!
A reuşit, 31 de secunde!
Avem un nou campion!
- A reuşit! - Am câştigat!
31 de secunde. Ai auzit?
Ai câştigat...
un weekend pentru două persoane, în munţii Pocono.
- Pocono? - Da.
Nu, nu. Voiam ursuleţul.
- Credeam că premiul e ursuleţul. - Scuze, dar felicitări.
Locul al doilea, numărul 7...
ai câştigat ursuleţul vorbitor Harrison.
Am câştigat?
Băiatul meu o să aibă cel mai bun Crăciun.
Da. Numărul 2!
Aplaudaţi pentru numărul 2! Da!
Ce naiba am să fac cu o excursie în Poconos?
Merg eu cu tine.
Haide, Claude.
Doamne, e răcoare aici.
Claude, nu ştiu.
În acest ritm, n-o să pun mâna niciodată pe ursuleţ.
Ce se petrece?
Harrison adoră să se joace.
Mă gâdilă.
Sunt copilul Harrison. E timpul pentru somn.
Sunt Harrison.
E amuzant. Harrison adoră exerciţiile.
De unde-s toţi ursuleţii ăştia?
- Mai ai ursuleţi vorbitori? - Normal că avem.
Toţi au câte unul. Pot să am şi eu?
Da, poţi. Normal că poţi.
Sunt Larry, ursuleţul ratat. Treci la treabă.
Ăla nu-i ursuleţul Harrison. Ăla-s eu.
E al doilea cel mai vândut ursuleţ la copii între 5 şi 10 ani.
Al doilea? Care-i cel mai popular?
Ăsta.
Sunt Victor, ursuleţul vorbitor.
Sunt cel mai bun tată, şi voi cumpăra tot ce-ţi doreşte inima.
Îl ador. Fiecare copil din America vrea unul.
Un ursuleţ Victor. Tată, poţi să mi-l cumperi?
Asta-mi doresc cel mai mult de acest Crăciun.
Sunt aici la primărie, unde se face o cantină pentru oamenii săraci.
După cum puteţi vedea, sunt nişte jucării foarte dorite în această zi...
care vor fi date copiilor care nu-şi permit jucăriile.
- Crăciun fericit. - Mulţumesc, Moşule.
- Sunt Andreea Esca de la ProTV. - Mersi, Andreea.
Doamne.
Nu cred că te gândeşti la ce te gândeşti acum.
Eşti fericit? Mă bucur că eşti fericit.
Hai Larry, fără remuşcări.
Da, o donaţie de 500 dolari merită acel ursuleţ.
Bun.
- Larry? Larry Phillips? - Da.
- Tu eşti? - Salut, Janie.
- Cum merge? - Bine.
Am lăsat doar nişte cadouri pentru eveniment.
Nu te-am mai văzut de când am absolvit liceul.
Ştiu. A trecut multă vreme. Bine, te las.
Larry. Nu te da bătut. O să fie mai bine.
Nu, Janie, o duc bine, pe bune. Astea sunt...
Astea sunt haine vechi. E ziua spălării.
Sper că asta nu-i din cauză că te-am părăsit, Larry.
Stai puţin.
Îmi amintesc c-a fost diferit. A fost o alegere comună.
Trebuie să merg la biserică. Dar mă bucur că te-am văzut.
- Şi eu. - Ştiu că-i o perioadă grea.
Ştii? Şi vreau să fii curajos.
N-am nevoie de bani, Janie.
Larry, nu trebuie să-ţi fie ruşine să accepţi ajutor.
Săracul de tine.
- Eu nu... - Adio.
20 dolari? Doamne, sunt în afacerea greşită.
Cred c-am ceva foarte frumos pentru tine.
Crăciun fericit.
Am auzit că vrei un căţeluş de Crăciun.
Se pare că avem unul.
Poftim. Crăciun fericit.
Îmbrăţişarea şi fericirea lor face să merite totul.
- Ce faci, Moşule? - Glumeşti?
Îmi întrerupi circulaţia de la picior.
Haide. Adevăratul Moş Crăciun n-ar spune aşa ceva.
Da? Adevăratul Moş Crăciun e cam ocupat acum, din câte-ai văzut.
- Sunt aici pentru fiica mea. - Da? De ce nu-i ea aici?
Să fiu sincer. E cam speriată de Moş Crăciun.
- Cum de-i un copil speriat de Moşul? - Cred c-a stat în poala unuia...
care transpira foarte rău şi-avea o respiraţie nasoală.
Bun, bun. Poftim.
E pentru fiica ta.
Vrea ursuleţul Harrison. Poţi să-mi dai ursuleţul?
O să adore păpuşă.
Moşule, nu plec de aici fără ursuleţul Harrison.
De fapt, am mâncat nachos seara trecută, şi încep să mă balonez.
Ai face bine să te grăbeşti. Dacă pleznesc, o să mori.
Repede, dă-mi ursuleţul. Dă-i ursuleţul.
Moşule, ai făcut un tată şi fiica lui fericiţi.
- Sunt Harrison. - Ia-l pe ursuleţ de aici.
Am un ursuleţ.
Am un ursuleţ Harrison. Nu-mi vine să cred.
- E un ursuleţ Harrison? - Sigur, amice. E pentru fiica mea.
E foarte norocoasă.
Am vrut acelaşi lucru, dar tata a spus că Moşul e cam sărac anul acesta.
Groaznic. Poate că tatăl tău o să rezolve cumva...
... şi vei avea un Crăciun fericit.
Nu poate. Nu iese din închisoare decât de Ziua Îndrăgostiţilor.
Încerca să fure bani pentru ca mama să facă operaţia.
Doamne, e foarte trist.
Păi.
Sper că Moşul să nu mă uite de Crăciun... cum a făcut-o anul trecut.
Şi acum doi ani.
Şi acum 3 ani.
Copile.
Prinde.
Îmi dai ursuleţul Harrison?
Da. Din moment ce Moşul e cam sărac, pot să-l ajut eu pe Moş.
Aşa că, Crăciun fericit.
Ratatule.
Şi de asta unele cupluri au animale de companie.
Am fost fraierit.
Dă-mi ursuleţul înapoi!
Scuze puştiule. Vino înapoi!
Dă-mi ursuleţul înapoi!
Scuză-mă. Dă-mi-l înapoi!
Te prind eu, piticule. Dă-mi ursuleţul.
- Nicio şansă, grasule. - Gras? Haide.
E rău ce-ai zis. Nu-s gras. Sunt osos. Acum dă-mi ursuleţul.
Te rog, dle. Nu-mi lua ursuleţul. Te implor.
Copile, doar dă-mi ursuleţul.
Nu te las să-mi iei ursuleţul, nici dacă mă ameninţi.
Ce se petrece? Ameninţi acel copil?
Nu ameninţ pe nimeni. M-a fraierit şi mi-a luat ursuleţul.
A fost un cadou de la tata, care-i în închisoare. Şi acum vrea să-l ia.
Foarte bine spus. Eşti foarte bun, ştii asta?
Larry. Doar pentru că ai vremuri grele...
nu înseamnă că poţi fura de la un copil.
Nu. Aţi înţeles greşit întreaga situaţie.
Înţeleg. Poate că tu ar trebui să mergi la închisoare.
- Haide. Să-l prindem. - Pe el.
Staţi puţin. Oficial, Janie...
Eu te-am părăsit.
Bun, te-ai ars. Să-l prindem!
- Să-l prindem! - Prinde-l!
Pe el!
Bună treabă, puştiule.
50 dolari, cum am vorbit.
- O să fie 100. - Am vorbit ca 50.
S-au schimbat tarifele.
Sau vrei să-i dau jucăria grăsuţului?
Încep să mă simt foarte prost.
La trei.
Unu, doi, trei.
Urs prost.
Mă gâdilă.
Întoarce-te! Pe el!
- Vino aici. - Uite-l!
Opriţi-l!
Ajutor!
E rapid, se pare.
Trebuie să fie pe aici. Continuaţi să-l căutaţi.
- Păcătosule! - Unde te-ai dus?
Nu are de-a face cu faptul c-ai vrut să iei ursuleţul, nu?
De fapt are, Maggie. Doamne.
Am nevoie de-o cafea. Şi de un defibrilator.
Şi-n ultimele două zile până la Crăciun...
clienţii inundă mallurile pentru cadouri de ultim moment...
Iar pentru cei care aşteaptă să prindă...
un ursuleţ Harrison înainte de Crăciun, o să fie o perioadă ghinionistă pentru ei.
Managerii magazinelor spun că...
nu se aşteaptă la niciun ursuleţ până după Crăciun.
Pentru ProTV, Andreea Esca.
Mersi, Andreea.
Poţi să-i iei altceva?
Dar dl Cap de Cartof? Toţi iubesc cartofii.
Toţi urăsc capurile de cartof.
Pe lângă asta, ursul Harrison e ceea ce-a scris în scrisoare.
Şi sunt sigur că Victor i-a luat altceva.
O singură dată pe an pot să-i cumpăr ceva special fiicei mele...
şi se pare că-i un eşec total.
- N-a fost atât de... - A fost un eşec total.
Pentru ce-i care n-au terminat cumpărăturile de Crăciun...
Măcar n-a fost în sos.
- Larry Phillips. - Larry Phillips?
Înţeleg că eşti în căutarea unui ursuleţ Harrison.
Zice despre ursuleţ. Continuă.
Vino la McKibbe, vechiul atelier, la miezul nopţii.
Vino singur şi adu 500 dolari.
- Cinci sute dolari? - Cinci sute dolari?
Sigur ai sunat pe cine trebuie?
Vorbesc cu omul care vrea să-şi facă micuţa fericită? Corect?
Pentru că dacă nu, am alţi părinţi care-şi doresc ursuleţul.
Nu, nu. Ascultă, o să fiu acolo cu banii.
Trebuie să strâng 500 dolari rapid.
Cred că voi aştepta în maşină.
Nu merg acolo de unul singur. Vii cu mine.
E cineva aici?
- Nu, putem pleca acum? - Nu plec până nu iau după ce-am venit.
Am un deja-vu, Larry.
Gândeşte-te că-i o tranzacţie sau ceva de genul.
- O tranzacţie? - Da.
Sigur.
O tranzacţie în mijlocul nopţii...
într-un loc ciudat şi părăsit unde nimeni nu ne aude strigătele.
Ajunge. Las-o baltă. Începi să mă sperii.
- Mă emoţionezi. - Trebuia să aştept în maşină. Ţi-am zis.
Ţi-am spus să vii singur.
Am 500 dolari în buzunar. Sunt mulţi bani.
Când plec din casă cu atâţia bani, aduc întăriri. Cine eşti tu?
Nu mi-ai urmat instrucţiunile.
- De ce vorbeşti ca Batman? - Da, vorbeşte puţin.
- Originalul sau ăsta mai nou? - Ăsta mai nou.
- Care dintre ele? - Scott Baio.
El n-a fost Batman.
- A jucat în... - Ajunge!
Nu mă recunoşti? Poate că-ţi dau un indiciu.
Crăciun fericit, sărbători fericite...
Hanukkah fericit, Kwanzaa fericit... şi un solstiţiu de iarnă foarte fericit.
- E tipul de la magazin. - A lucra în magazin are avantaje.
Sunt eu, Jeffrey.
Manager pe timpul zilei, furnizor de fantezii noaptea.
Pentru un preţ, normal.
Şi din moment ce totu-i pe masă, mi-am adus şi eu întăriri.
O mică întărire?
- S-a referit literalmente, nu-i aşa? - Ştiam că elfii sunt adevăraţi.
Nu-i un elf, frate. E tipul din Taxi.
Sebastian lucrează şi el la Jumbo.
Ce faceţi aici, vânzând la negru ursuleţi Harrison?
E ciudat. N-are niciun sens.
Am planuri mari, Larry. Mari. Şi-ţi spun ceva pe gratis.
Nu implică o aşteptare de 5 ani...
să devii un asistent junior la Jumbo...
nici nu implică părinţi nerăbdători ca şi tine...
care strigă la mine când nu pot să le dau ceva când au chef copii lor.
Să trecem la subiect.
- Ai banii? - Da, am banii.
- Ai obiectul? - Da, am obiectul.
Bun.
Sunt Harrison. Care-i numele tău?
Taci.
Taci. Încântat.
Chiar urăsc ursuleţii ăştia.
Să vedem banii.
- Poftim. - Asociatul meu îi va număra.
- Sunt toţi. - O să aflăm dacă sunt toţi.
Cum arată? Bun.
Se pare că s-a terminat călătoria ta, Larry.
Doamne. În sfârşit e gata.
Poliţia. Nu mişca.
- Ştiam că-mi monitorizează telefonul. - Mâinile sus.
Nu trage. Tatăl meu e veteran.
- Sebastian, ascunde dovada. - Nu mergi nicăieri cu ursuleţul.
Nu mişca.
Trebuie să fie un alt mod în care să fac cumpărăturile de Crăciun.
Nu le-am furat.
Doar pentru că lucrez la Jumbo, nu înseamnă că de acolo sunt.
Sunt sigur că judecătorul o să vrea să te audă.
Mulţumesc. O să ţinem legătura în caz că vă vrem ca martori.
- Ce vei face cu toţi urşii? - O să fie etichetaţi ca dovadă.
Crezi că poate pot lua unul pentru fiica mea de Crăciun?
- Îmi pare rău, dle, nu pot face asta. - Dar aveţi destui. Ne trebuie doar unul.
Da, vom cumpăra unul.
Îmi pare rău, dle. Au fost toţi număraţi.
O seară plăcută. Sărbători fericite.
Da, şi un Crăciun fericit şi toate... celelalte chestii.
Măcar ne-am recuperat banii.
- E bine. - Da.
Dacă-ţi spun ceva, promiţi că nu râzi de mine?
Sigur.
Când m-a întors acel elf, am făcut puţin pe mine.
Mergeţi la ceremonie? O să fie amuzant.
Eu merg. Tu vii, Lar?
Ştii ce, Claude? Încerc să cred c-ai avut dreptate.
- Pe bune? - Da.
Despre ce?
E ridicol să cred că pot concura cu Victor.
- Era şi timpul. - Era şi timpul, da.
Era timpul să-mi dau seama că, Crăciunul e despre dăruire...
nu despre a-ţi asuma credit sau ceva de genul.
Şi e despre a-mi petrece timpul cu fiică-mea, nu luptându-mă cu tatăl ei vitreg.
Ăsta-i spiritul.
Mă bucur să aud că spui asta, Larry.
Da. Să-ţi spun ceva.
Ce zici să arăţi o mică recunoştinţa faţă de Victor la ceremonie?
Există loc pentru amândoi în viaţa lui Noel.
- Pe lângă asta... - Ia te uită.
Părinţii de pretutindeni au fost fustraţi de acest Crăciun...
de faptul că nu există niciun ursuleţ Harrison în niciun magazin.
Cum te uiţi în ochii copilului tău şi-i spui că,
Moşul nu-ţi poate da singurul lucru pe care ţi-l doreşti?
Se uită în sus şi spune, "dar mămico, doar aia-mi doresc."
Mi se frânge sufletul.
Dar există o nouă informaţie cu privire la această întâmplare.
Conform unor rapoarte date de nişte manageri diferiţi...
erau mulţi ursuleţi Harrison pe stoc, acum câteva zile.
Dar conform rapoartelor şi martorilor din magazine...
toţi ursuleţii Harrison au fost cumpăraţi...
de acelaşi bărbat caucazian neidentificat...
poate că vrea să le vândă pe piaţa neagră părinţilor disperaţi.
Şi cineva, undeva, vânează ursuleţii vorbitori Harrison.
- Pentru ProTV... - Asta-i o nebunie.
Da. Cineva trebuie să aibă foarte mulţi bani...
să cumpere fiecare ursuleţ din oraş.
Şi pe cine cunoaştem care are atâţia bani?
Şi crezi că Victor are de-a face cu asta?
Da, Claude, cred.
Claude, ştie. Ştie.
A aflat ce scria în scrisoarea lui Noel către Moşul.
Plec de aici. Ne vedem la acea ceremonie.
Unde mergi?
Dacă Victor cumpără aceşti ursuleţi, ştiu unde-i păstrează.
O să merg acolo şi-am să iau un ursuleţ.
Când voi lua unul, Victor va fi detronat.
- Noapte bună, Betsy. - Ne vedem la ceremonie.
Închideţi devreme?
Compania noastră sponsorizează evenimentul din această seară.
Majoritatea se duc acolo.
E bine. Am un pachet pentru Victor Baxter.
- Mersi. Semnez eu pentru el. - Nu-ţi vine să crezi.
M-au văzut două femei şi-au zis că-s Fuego. Îţi vine să crezi?
Da, puţin. Da.
Bun. Fă-mi un favor. Să ajungă la el repede, da?
- Scrie "urgent" aici. - Am să i-l duc imediat.
Bun. Şi spune-i că are de-a face cu operaţiunea "cine-i tăticul tău."
Nu vreau să te implic şi pe tine.
Dar ai o toaletă pe aici?
- Da. - Da. E pe hol şi-apoi la dreapta.
Eşti o salvatoare. Crăciun fericit şi ţie.
- Fuego. - Fuego.
Da. Da.
- Dle Baxter. - Da, acum plec.
Da. Ne vedem în centru chiar lângă ceremonie. Şi eu te iubesc.
Sincronizare perfectă. Fix acum voiam să urc cu pachetul.
- Doar ce-a ajuns. E "urgent". - Mersi.
Şi curierul a spus că are de-a face cu operaţiunea "cine-i tăticul tău."
Pe bune? Cred că-i de la Welling.
Ne vedem la ceremonie. De abia aştept să-ţi aud discursul.
Şi eu.
Aşa, Victor.
Du-mă la ursuleţii Harrison.
Unde-i Victor Baxter?
Nu, nu.
- E gol. - Asta-i ideea.
Pleacă de aici.
- Nu, nu te atinge de aia. - E atât de frumos.
- Unde-i Larry? - Cumpărături în ultimul moment.
- A găsit acel ursuleţ? - Vom vedea.
Sharon, Mike.
- Asta-i ceea ce numesc... - Spiritul Crăciunului.
- Într-adevăr. - Într-adevăr.
E atât de frumos.
- Familia noastră găzduieşte evenimentul. - Aşa-i, scumpo.
- Ar trebui să fie o glumă? - Da, şi ai muşcat-o.
Sfinte Sisoe.
Larry, nu-i ceea ce pare.
Se pare c-ai cumpărat toţi ursuleţii Harrison că eu să nu apuc să cumpăr.
Poate că îi ceea ce pare.
Eşti cel mai slab, Victor. Ştii asta? Eşti un idiot.
Să te răzbuni pe mine, te vei asigura ca Noel să nu aibă Crăciunul dorit.
Nu, nu. O să primească un ursuleţ Harrison.
Doar că va veni de la mine, nu de la tine.
- O să fie în primul cadou. - Când îl va deschide, ştii ce va spune?
"Mersi, dar am deja un ursuleţ Harrison.
- Tata mi-a dat unul la ceremonie." - N-ai îndrăzni.
În ultimele zile, ai fi surprins să vezi ce-aş face pentru fiică-mea.
- E o scurgere? - Nu, nu avem...
- Nu atât de repede. - Ne vedem mai târziu.
Dă-te de pe mine.
Super. Uite ce-ai făcut.
N-am făcut nimic. N-am să plătesc pentru clanţă.
Nu, idiotule. Suntem blocaţi aici.
- Cum adică blocaţi? - Adică suntem blocaţi.
Glumeşti?
Nu ai o altă uşă, o altă cale de ieşire sau ceva de genul?
Din păcate nu. Şi nimeni nu vine aici decât peste 2 zile.
Suntem blocaţi aici două zile? Am să ratez Crăciunul cu fiica mea?
Şi va trebui să petrec acest timp împreună cu tine? Ajutor!
Sesam deschide-te.
Ajutor!
Îţi iroseşti timpul. E închis pe dinafară.
Bună treabă, geniule.
Ce?
Bună, sunt Harrison.
Lasă un mesaj.
Victor. Mă întrebam pe unde eşti.
Suntem aici la ceremonie.
Cred că te vom vedea când ajungi. Pa.
Vine curând?
Probabil că-i pe drum. Haide.
Scuză-mă.
Tu eşti Nate Welling, şeful securităţii pentru compania Baxter Box?
- Da. - Ai vrea să comentezi...
în legătură cu achiziţionarea rapidă a ursuleţilor Harrison...
din magazinele din tot oraşul?
Nu ştiam de asta.
Nu ştiai de faptul că un bărbat a mers de ici colo...
cumpărând angro tot ursuleţii Harrison... creând panică acum înainte de Crăciun?
Ştiu acum despre asta.
Se pare că fiecare ursuleţ a fost cumpărat şi plătit...
cu cardul companiei Baxter Box.
Toate cumpărăturile au fost semnate şi plătite...
de cineva pe nume N. Welling.
- Ăsta eşti tu, nu? - Nu neapărat.
Există mai mulţi N. Welling care lucrează în companie?
De ce-aş cumpăra toţi ursuleţii? Nici măcar n-am copii.
Cum rămâne cu Victor Baxter, preşedintele companiei Baxter Box?
- Are vreo treabă cu această mârşăvie? - Nu, normal că nu.
Atunci e ceva ce-ai făcut de unul singur.
Nemernic lacom.
Fiica mea a vrut un ursuleţ Harrison mai mult decât îţi imaginezi.
I-ai ruinat Crăciunul.
Nu comentez.
- Adică... - Cum îndrăzneşti?
- Să-ţi fie ruşine. - Nu încercam să ruinez nimic.
Atunci ce încercai să faci, dle Welling?
- Care-i şmecheria? - Da, ce se petrece?
- Ce înseamnă asta? - Vrem adevărul.
Vrem adevărul.
N-am fost eu. A fost Victor Baxter.
El m-a făcut să cumpăr toţi ursuleţii. Făceam ce mi-a spus şeful.
- Cum îndrăzneşti? - Victor Baxter e responsabil?
- Da. - Nemernicule.
Să-ţi fie ruşine.
Te învăţ eu ce-i umilinţa.
Harrison adoră exerciţiile.
- Să ne jucăm. - Da, păi...
- Aia-i... - Umilinţă, da.
Poţi să fii prietenul meu? Te iubesc.
- Ce naiba a fost aia? - Te avertizez.
M-am uitat la Matrix de 37 de ori.
- Să ne jucăm. - Trebuie să ieşi mai des din casă.
Să ne batem.
Aşa.
Haide.
Să te văd.
- Loveşte-l cu laba. - Foarte bine. Aşa.
- Pauză. Pauză. - Mă gâdilă.
Tu ai început toată tărăşenia asta.
Vorbind despre ce vom face de Crăciun în faţa lui Noel.
Recunosc c-a fost o greşeală.
E primul Crăciun cu Noel, şi-am vrut să meargă bine.
- Pe lângă asta, n-am mai fost un tată. - Eşti un tată vitreg.
Asta-i problema.
- Ce? Unde? Ce? - "Ce? Unde? Ce?"
Felul cum spui "tată vitreg." De parcă aş fi un parazit.
Nu-i uşor să concurezi cu dl Tată Perfect.
Tată Perfect? Glumeşti?
Evitând orice responsabilitate... tot timpul eşti relaxat şi fericit.
Şi din moment ce lucrezi atât de puţin...
ai mereu timp s-o duci prin locuri diferite.
Drăguţ. E bine să crezi că-s un ratat, iar în ochii lui Noel sunt un câştigător.
Lasă-mă să-ţi spun ceva...
Dl Am-Platit-40.000$-Să-Cumpăr Toţi-Ursulţii-Ca-Eu-Să-Nu-Apuc-Să-i-Iau.
Îmi plătesc toate taxele. N-am nicio datorie.
N-am luat niciun împrumut şi am grijă s-o susţin pe Noel.
Şi n-am să mă scuz în faţa nimănui, mai ales în faţa ta.
Bine, destul de corect.
Încearcă să explici asta unei fete de 8 ani...
care tatăl ei vitreg locuieste-ntr-o vila şi are un bucătar...
şi poate să-i cumpere tot ce doreşte în ori moment al zilei.
Bine, înţeleg. Problema e că sunt un om de succes.
Lasă-mă să-ţi spun ceva, cap pătrat.
Ca şi tine, n-am luat nimic de la nimeni. Am lucrat să ajung unde-s acum.
Victor, nu mă leg de succesul tău, da? Mă bucur pentru tine.
Nu-i vorba despre asta, da?
E vorba despre Noel.
E vorba că încerc să concurez cu tine. Nu pot face asta.
Nu sunt sigur dacă voi putea să te plac, da?
- Sau eu pe tine. - Dar din cauza lui Noel...
Sunt blocat cu tine şi tu eşti blocat cu mine.
Aşa că trebuie să găsim o cale să ne înţelegem, da?
Bine. De acord. Asta nu schimbă faptul că suntem blocaţi aici.
Trebuie să găsim o cale de ieşire de aici...
sau Noel n-o aibă parte de niciun tată de Crăciun.
Telefoanele.
Haide. Aşa.
- N-am semnat. - Nici eu. Clădire din metal.
- O poză bună. N-am văzut-o până acum. - Îţi place?
- Ia te uită. - Ia te uită.
Uită-te ce umbrelă are.
Poza-i de la noi.
- Trebuie să ieşim de aici. - Da, trebuie.
Dacă am ieşit din liceu, sigur pot să ies de aici.
De data asta n-o să dureze şase ani.
Glumesc, Vic. Au fost 5.
Da. Crăciunul a revenit.
- Bună treabă, Larry. - Bun, uite care-i planul.
Am să merg la ceremonie...
şi-am s-o iau pe Noel pentru Crăciunul numărul unu.
Apoi eu şi Trish o să venim mâine s-o luăm pentru Crăciunul numărul doi.
Da, cred că merge.
- De ce nu facem Crăciunul împreună? - Împreună.
- Voiam să zic asta. - Şi eu mă gândeam la asta.
Vino pe la mine. Sunt un bucătar bun. Prepar un curcan foarte bine.
- Super. - Bun.
S-o sun pe Trish.
Jos cu Baxter Boxes! Jos cu Baxter Boxes!
Victor, unde eşti?
O poveste lungă.
Şi Larry lipseşte. N-a venit s-o ia pe Noel.
Bună, Trish. Şi eu sunt aici, care-i o altă poveste lungă.
Da, mergem să ne vedem cu tine.
Ai face bine să nu vii aici, Victor. Mulţimea a luat-o razna.
Despre ce vorbeşti?
Cumva, toţi au ideea cum că tu ai cumpărat toţi ursuleţii Harrison...
că nimeni să nu poate să-i mai cumpere.
E adevărat?
Că veni vorba, e o altă poveste lungă.
Îţi explic mai târziu.
Îţi spun Ebenezer Baxter şi Victor hoţul de cadouri.
N-ar trebui să-ţi arăţi faţa aici, Victor.
Nu-i în siguranţă.
Bun. Mersi pentru înştiinţare. Pa, scumpo.
- Haide, dragă. - De ce-s toţi supăraţi pe Victor?
E complicat.
Numele Baxter a fost cel mai respectat în ultimii 70 de ani...
şi într-o noapte, distrug toate chestia.
Aşteaptă, Victor.
Chiar dacă meriţi tot ce se întâmplă...
Îmi pare rău pentru tine, da?
- Mersi. Dar, Larry, toţi mă urăsc. - Nu toţi te urăsc.
Trish te place.
E măritată cu mine. Trebuie să mă placă.
Noel te place.
- Crezi? - Da.
Trebuie să recunosc, cred că te iubeşte.
Şi să fiu sincer, încep să cred că nu eşti atât de rău.
Cred că merg acasă şi voi baricada uşile de mulţime.
Stai puţin.
O să mergem la acea ceremonie.
Eşti nebun? Ai auzit ce-am zis?
- O să mă omoare. Nu mă pot întoarce. - Am o idee.
Dacă funcţionează, o să ajungi de la ţapul ispăşitor la eroul oraşului în 10 minute.
Şi dacă nu?
O să fiu unul din cei care-ţi duc sicriul.
Mortul umblător.
Jos cu Baxter Boxes! Jos cu Baxter Boxes!
Jox cu Baxter Boxes!
Uitaţi o maşină de la companie.
- Victor, eşti gata? - Nu ştiu ce să zic.
- Ne trebuie un miracol. - E Crăciunul. E timpul miracolelor.
- Ai încredere, amice. - Ştii, doar că...
Puteţi să fiţi atenţi, vă rog? Puţină atenţi...?
Puteţi fi atenţi, vă rog?
Ce face tăticul?
Nu ştiu ce face, draga mea.
Opriţi-vă. Încetaţi. Încerc să spun ceva.
Încerc să vorbesc.
Toată lumea să tacă.
Lăsaţi omul să vorbească!
- Vă rog. - Mulţumesc.
Aparent, mulţi dintre voi au auzit informaţii greşite...
despre Victor Baxter şi Baxter Boxes.
Aşteptaţi! Lăsaţi-mă să vorbesc!
Sunt aici să vă spun că vă înşelaţi în legătură cu Victor Baxter.
Nu-i aici să vă ruineze Crăciunul. E aici să-l fac mai bun.
Nu! Ascultaţi! Aşteptaţi, ce naiba!
Liniştiţi-vă! Toată tărăşenia a fost o surpriză de către companie...
şi-a fost planificată de foarte mult timp, şi m-a prostit chiar şi pe mine.
Lăsaţi-mă să vă arăt ce vreau să spun. Urmaţi-mă.
Vă rog. Urmaţi-mă.
- Înapoi. Urmaţi-mă. - Pe bune, gata cu minciuna...
Aşteptaţi. Doamnelor şi domnilor...
complimente din partea lui Victor şi-a companiei Baxter Box...
Crăciun Fericit.
Uită-te, mămico.
- Atâţia ursuleţi. - Ursuleţii!
Victor, spune-ţi replica.
- Ce replică? - Replica ta.
Crăciun fericit din partea companiei Baxter Box.
Am ursuleţi Harrison gratis, pentru toţi care doresc.
E un miracol.
Aşa-i?
Crăciun fericit.
Poftim. Crăciun fericit.
- Lar. - Da?
- Îţi sunt dator. - Normal că eşti.
Să nu crezi că voi uita despre asta.
- Mulţumesc foarte mult. - Sărbători fericite.
- Mulţumesc, Moşule. - Crăciun Fericit.
Crăciun fericit pentru toată lumea din partea companiei.
- Pot să-mi deschid cadoul? - Da.
- E din partea mea. - Şi-a mea.
E din partea amândurora.
- Aşa-i, băieţi? - Aşa-i. Totuşi, a fost ideea mea.
Ce e?
- Dragă? - Mersi.
- Dragă, e un Harrison. - Ursuleţul vorbitor.
Da, ştiu. Cum aţi dat la acea ceremonie.
Dar nu Harrison ai cerut în scrisoarea pentru Moş Crăciun?
Tată, ai spus că n-o s-o arăţi nimănui cu excepţia Moşului.
Da...
Moşul a scăpat-o noaptea trecută şi Victor a trecut şi-a luat-o.
Da, aşa e, am găsit-o. Şi apoi i-am dat-o lui Larry.
Da, normal, şi o am aici. Aşteaptă.
Uite ce zice.
"Dragă Moş Crăciun: De Crăciun vreau ca familia mea să-mi ia un Harrison.
Cu dragoste, Noel."
Nu, tata. Zice aşa:
"Dragă Moşule: Tot ce vreau de Crăciun e că familia să fie împreună.
Cu dragoste, eu."
Înţeleg.
Şi eu.
"Împreună ca una singură."
Suntem doi tăntălăi, nu-i aşa?
Şi uite, Moşul mi-a dat exact ce-am cerut.
Familia mea-i împreună.
Draga mea.
E atât de minunat.
Poftim.
- Cine-i flămând? - Eu.
Nu-ţi face griji. Am să-l tai foarte repede.
Nu, uite, e casa mea. Lasă-mă pe mine să-l tai.
Larry, curcanul este tăiat de către capul familiei.
E un copil de 7 ani aici. Ai grijă ce spui.
- Eu voi tăia curcanul. - Am o idee.
De ce nu tăiaţi curcanul amândoi, din moment ce sunteţi amândoi taţii mei?
Acum, scumpule.
Cui îi place puţin crocant?
De ce nu mergem în oraş să luăm cina?
- Sună bine. - De acord.
Vezi? Acum sunteţi amândoi de acord cu ceva.
- Mâncăm sushi? - Mâncare mexicană.
- Italiană. - Persiană.
- Chinezească. - Mediteraneană?
- Hamburger. - Koreană? Franceză?
- Băieţi. - Coaste afumate.
Vegetariană. Ce zici de budincă?
Nu ştii ce-i budinca?
Larry.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta @ FastSubtitles pentru