Simon şi cu mine, era să murim... în maşină.
Parcă şi-a pierdut minţile.
Adică, "galben" nu înseamnă să accelerezi. Înseamnă să încetineşti.
De câte ori ?
Cuvintele exacte ale lui Simon au fost...
Este uşor, Sal. Jenny este pasagerul care comentează mult.
Şi următoarea întrebare. L-am întrebat pe Simon...
unde ai sărutat-o prima oară pe Jenny ?
Doamne ! Nu ţin minte.
Cred că a fost la o petrecere sau aşa ceva.
A fost de Halloween.
Jenny m-a făcut să beau toată noaptea şi apoi s-a aruncat pe mine.
Bea, bea, bea ! Bea, bea, bea, bea !
Nu, haideţi. Nu a băut destul ?
- Am băut toată ziua. - Da !
Bine, Jenny.
Unde tu şi Simon v-aţi concretizat relaţia ?
În parcarea de la centrul sportiv.
Iată, doamnelor ! Şampanie !
Da, te rog !
Da, dă-mi asta.
Nu, nu.
Nu, am de lucru. Nu, nu.
- Ea este viitoarea mireasă ! - Da.
Nu ştiu de unde îşi trage energia.
Scuză-mă.
Bună, dragă. Nu este cel mai potrivit moment ca să vorbim.
Pot să te sun înapoi mâine ?
Bine. Te iubesc. Da, şi eu. Pa ! Pa.
Vezi, ţi-am spus că va fi fain, să privim amândoi acelaşi răsărit.
Aşa e.
Te iubesc şi ne vedem mâine.
Te iubesc.
Viitoarea mireasă e obosită.
Eu încă mai am de împachetat.
Du-te, dar nu uita să îţi pui ceasul să sune.
Ai luat startul prea devreme.
Mulţumesc.
Vreau doar să vă spun,
am cele mai bune domnişoare de onoare care au existat vreodată.
Mulţumesc. Noapte bună.
- Noapte bună. - Somn uşor.
Noapte bună.
Haideţi, mai putem, nu ?
Încă un pahar la bar ?
Doar sună.
Nu s-a trezit, probabil. Mă duc după ea.
Jenny, trebuie să plecăm !
Jen !
Bine.
Jenny ?
Jenny ? Jen ?
Jen ?
Mă duc după ajutor.
Traducerea şi adaptarea LuiGeluS @ SFZ <font color="
MOARTE ÎN PARADIS
Am înţeles exact că aceasta este o minunată oportunitate pentru tine.
Dar adevărul este că...
Eu... Adică, noi...
Noi...
nu ne putem descurca fără tine.
Oricare dintre voi.
Nu putem face faţă.
Asta este, Camille... Camille şi eu...
nu ne putem descurca.
Fără voi.
Doi.
Mulţumesc, d-le.
Da, cu plăcere.
- Eşti aici deja ? - Da, sunt.
- Te-am căutat pe plajă. - M-am trezit devreme.
Chestia e, Camille, că m-am gândit bine la ceea ce ai spus...
Şef !
O femeie s-a înecat la hotelul Dolore Sands.
Ce ?
Să înţeleg că încă nu le-ai spus celorlalţi
despre oferta ca să lucrezi sub acoperire la Paris ?
Nu.
Deci, nu te-ai decis încă dacă să accepţi sau nu ?
Nu încă.
Am ajuns.
Nu e genul tău să fii indecisă.
Este un pas mare, ştii, să părăsesc insula, oamenii pe care îi iubesc.
- Exact. - Mama va fi tristă.
Da, desigur. Şi noi toţi am fi.
Dacă te pot ajuta, trebuie doar să ceri.
De fapt, ar fi bine să vorbesc cu cineva imparţial, da.
Da, imparţial. Imparţial, eu sunt.
- După lucru ? - Absolut.
De cât timp crezi că este acolo ?
Este greu de spus la un înec.
Depinde de temperatura apei.
Rigiditatea cadaverică s-a instalat.
Aş estima că este moartă de cel puţin şapte ore,
ceea ce face ca ora morţii să fie un pic înainte de ora 1:00.
Stai.
Ce este asta ? Par a fi nişte cristale.
Săruri de baie ?
Nu sunt săruri de baie în trusa de toaletă.
Să ducem un eşantion la laborator.
Se pare că nu a dormit în pat cu o noapte înainte.
Este posibil să fi adormit în baie ?
Da, poate, dar unul dintre ochii ei este un pic congestionat,
ceea ce sugerează că ar fi putut fi o mică luptă. De asemenea...
are un cucui în spatele capului.
Eu nu cred că a fost un accident.
Cred că a fost ţinută sub apă.
Cred că este o crimă.
Nu arată ca un jaf.
Nici un semn de intrare prin efracţie.
Cine are cheia ?
Doar oaspeţii şi mai este o cheie pentru personal.
Iată. M-am gândit ai putea avea nevoie de asta.
Avem un sistem electric pentru încuietori.
Registrul indică toate utilizările cheilor.
Singura dată când a fost folosită cheia ei a fost la 8:30,
atunci când Jenny s-a întors de la cină.
Apoi, nimic, până când eu şi prietena ei am intrat la ora 7:00,
în această dimineaţă cu cheia de la personal.
Deci, nimeni între 20:30 şi 7:00 ?
Nu.
Deci, ea şi-a făcut bagajele, a aprins lumânările, a intrat în baie şi s-a înecat.
- Lumânările vin cu camera ? - Da.
Jenny a cerut ca altele noi să fie livrate ieri.
Cât timp ard lumânările ?
Opt ore.
Şi s-au terminat de ars la...
8:07.
Deci, corpul spune că fost ucisă înainte de ora 1:00,
dar lumânările au fost aprinse după miezul nopţii.
Între miezul nopţii şi 1:00 este ora noastră de aur.
- Atunci a fost ucisă. - Frank, mulţumesc.
Un fel de album.
Da, acesta e un fel de înmormântare a vieţii de domnişoară, şef.
Pui fotografii şi poezii într-un album. Ştii, chestii din astea.
Aşa e. Acesta trebuie să fie mirele.
Este Simon Parke. El a fost în St Lucia pentru petrecerea burlacilor.
Ce este asta ?
Pare un test cu logodnicul ei pentru a vedea în ce măsură se cunosc.
Este drăguţ.
Săracul. Deci...
În afară de Jenny, care a intrat aici noaptea trecută
şi Frank care a lăsat-o pe Sal înăuntru la 7:00 în această dimineaţă,
cheia nu a fost folosită.
- Deci, ea a deschis uşa ucigaşului. - Aşa se pare.
Da, dar ea era în baie.
Deci, a ieşit să-i deschidă.
Nu, ea nu a putut face asta.
Toate prosoapele sunt la locul lor, neatinse.
Deci, ea îl lasă să intre şi apoi se bagă în baie ?
Ea face baie având un vizitator ? Asta fac doamnele ?
Putem spera, nu-i aşa, şef ?
Deci, l-a lăsat să intre târziu şi apoi a făcut baie.
Îl cunoştea pe criminal.
- Poate că a fost una dintre prietenele ei. - Da.
Dwayne, Florence, ambalaţi totul şi începeţi verificarea antecedentelor.
Camille, noi mergem să vorbim cu domnişoarele ei.
Sigur.
Aşteaptă.
- Ce este ? - Este un dop de la o sticlă de vin.
Alb, aş spune, dar nu sunt pahare de vin aici.
Poate menajera nu l-a văzut când a făcut curăţenie.
Da, se poate. Puneţi-l într-un sac şi verificaţi amprentele.
Mulţumesc, Dwayne. Bine, să mergem să vorbim cu domnişoarele.
Bună dimineaţa. Sunt detectiv inspector Humphrey Goodman.
Ea este detectivul sergent Camille Bordey.
Ne pare rău pentru pierderea prietenei voastre.
Pot începe, vă rog,
prin a vă întreba cine sunteţi şi cum aţi cunoscut-o pe Jenny ?
Sunt Sal Tyler. Jenny şi cu mine eram prietene bune din şcoala primară.
Elizabeth Foss. Prietenii îmi spun Betty. Prietene bune de la universitate.
Ivy Marcel. Jenny era logodnica fratelui meu mai mic.
Tu eşti sora lui Simon Parke ?
Da.
El este într-o stare îngrozitoare, săracul. E pe drum ca să vină aici.
Şi el a fost în St. Lucia toată săptămâna ?
- Da. - Înţeleg.
Deci, după ce Jenny s-a reîntors în apartamentul ei la ora 8:30,
pot să vă întreb unde vă aflaţi voi ?
Am rămas pentru încă câteva pahare.
Încă o băutură la bar ?
Una, atunci.
- Haideţi. - Haideţi.
Până când ?
Nu târziu. Eram toate epuizate. 10:00 ?
Şi toate staţi în apartamente lângă Jenny ?
Nu... Noi stăm în clădirea principală.
Jenny a avut ceva mai bun pentru petrecerea burlacelor.
Şi după ce v-aţi dus la culcare,
a părăsit vreuna dintre voi camera înainte de dimineaţă ?
Nu.
Scuză-mă, suntem acuzate de ceva ?
Noi credem că Jenny a avut un vizitator noaptea trecută.
Bănuim că înecul ei nu a fost un accident.
Aceasta este o nebunie. De ce i-ar face cineva aşa ceva ?
Jenny a avut probleme cu cineva de pe insulă ?
Nu, noi... nu ne-am petrecut timpul cu alţi oaspeţi.
Am rămas între noi.
Şi nu a fost nici o problemă în cadrul grupului ?
Nici una dintre noi nu i-ar face rău lui Jenny. Am iubit-o.
Aveam o vacanţă uimitoare împreună.
Suntem prietenele ei cele mai bune.
Sal, au dreptul să ne interogheze ca şi cum am fi suspecte ?
Avem nevoie de avocaţi ?
Sal e avocat.
Sunt sigur că ei doar încearcă să stabilească faptele.
Aşa e. Bine. Mulţumesc.
Un ultim lucru.
Aţi fost în apartamentul lui Jenny în această săptămână ?
Să beţi vin, de exemplu ?
Nu. Întotdeauna ne-am întâlnit la bar sau la restaurant.
Bine, mulţumesc.
Ele sunt aici doar de cinci zile. Nu cunosc pe nimeni altcineva.
Dacă nu a fost una dintre ele, cine a fost ?
- Frank. - Da ?
Toate doamnele de la petrecerea burlacelor
au spus că nu au părăsit camerele lor după 10:00 seara.
Ai acel sistem de înregistrare a cheilor la toate camerele ?
Îmi pare rău. Acesta este doar pentru apartamente.
Dar avem camere de filmat pe fiecare hol din clădirea principală. O să caut C.D.-ul.
Mulţumesc.
Trebuie să fi văzut doamnele prin hotel în această săptămână.
Vreo tensiune între ele ? Certuri, ceva de genul acesta ?
Nu am observat. Păreau să petreacă bine. Iată-l.
Este coridorul de la primul etaj. Ar trebui să fie ultimele 24 de ore.
- Mulţumesc, Frank. Ai fost de mare ajutor. - Nici o problemă.
Au plecat.
Este bine.
Am făcut-o.
Şef, am prăfuit dopul. Sunt câteva parţiale,
dar nici pe departe suficient pentru a obţine o potrivire.
Mulţumesc că ai încercat.
Dar am imaginile de pe coridor la car em-am uitat
şi e aşa cum au spus d-şoarele de onoare.
Conform codului de timp, toate s-au dus la culcare la două minute după ora 10:00.
Ora crimei este de la 12:00 la 1:00, derulează banda înainte
şi vezi dacă cineva părăseşte camera.
- Nici o problemă, şef. - Să vedem ce avem până acum.
Suspecţi. Ivy Marcel, sora mai mare a mirelui
şi viitoarea cumnată a victimei.
40 de ani, căsătorită, cu doi copii.
Ea conduce un centru de fizioterapie cu soţul ei, în Surrey.
Asta ar însemna "De ce e ea aici ?"
Toate petrecerile burlacelor au una.
Ea este, de obicei, legată de mire,
poartă nişte haine teribile, nu ştie pe nimeni şi urăşte petrecerile.
Dwayne, cum de ştii atâtea despre petrecerile burlacelor ?
Un mare magician nu-şi dezvăluie niciodată secretele.
Elizabeth Foss, Betty, prietena de la universitate.
28 de ani, singură, lucrează la o companie de asigurări.
Câteva amenzi pentru beţie şi turbulenţă.
Şi întotdeauna există o Betty.
Dwayne. Şi Sal Tyler, cea mai bună prietenă de la generală.
29 de ani. A crescut cu Jenny în Eastbourne.
Nu s-a mutat niciodată şi este, de asemenea, singură.
Mulţumesc, Florence.
Deci, la ora 8:30 din ultima noapte din săptămâna de burlăcie, Jenny Burgess
îşi ia noapte bună de la d-şoarele ei de onoare şi se retrage în dormitor.
La un moment dat, între miezul nopţii şi 1:00, ea lasă ucigaşul în cameră
şi apoi face o baie în faţa lui.
Ea, sau el, o ţine pe Jenny sub apă şi o îneacă.
Este apoi descoperită moartă la 7 dimineaţa, a doua zi.
Ceea ce ne face să ne punem întrebarea, cine ucide o mireasă
cu o noapte înainte de a se mărita şi de ce ?
D-le Comisar. Nu v-am văzut venind. Sunteţi demult aici ?
Destul de mult.
- Bună dimineaţa, echipă. - D-le Comisar.
- D-le. - Bună dimineaţa.
Mă întreb dacă poţi să-mi acorzi câteva clipe, inspectore ?
Da, desigur. Un moment, vă rog, d-le.
Florence, poţi începe controalele financiare, te rog ?
Da, d-le.
D-le Comisar.
Sunt aici pentru a vorbi despre sergentul Bordey.
Deci ştiţi ?
Am primit o cerere oficială să o eliberez.
Dar ea nu s-a decis încă dacă să plece.
Cu toate acestea, ea nu poate pleca dacă nu ne dăm acordul de transfer,
semnând acest formular.
Înţeleg.
Şi îl veţi semna ?
Nu eu trebuie să-l semnez.
Această responsabilitate revine superiorului ei imediat.
Mie ?
Sunt sigur că suntem de acord că este un ofiţer strălucit.
Da, desigur, d-le.
Ea... este cea mai bună.
Perfect. Acest formular de transfer,
dacă este semnat sau nu, va fi la latitudinea ta.
Ea mă va detesta.
Va fi în deplină confidenţialitate.
Dacă refuzi transferul ei,
ea va fi informată că oferta a fost retrasă.
Nu, nu pot. Nu pot.
Excelent.
Îl voi lăsa în mâinile tale capabile.
Sunt sigur că vei face ceea ce trebuie, inspectore.
- Totul e bine ? - Da, bine.
- Şef ? - Da ?
Nu-mi place să dau veşti proaste,
dar nici una dintre d-şoare nu a părăsit camera în timpul nopţii.
Eşti sigur, Dwayne ?
M-am uitat din momentul în care intră în camerele lor, la 10:00,
şi nimeni nu a ieşit până la 6:55 dimineaţa.
Atunci, cum una dintre ele a ucis-o pe Jenny ?
- D-le ? - Da ?
Cred că am găsit ceva în fotografiile din album.
- Jenny la 21 de ani. - Sigur.
Şi toată lumea toastează pentru Jenny şi Simon, cu excepţia lui Betty.
Ea pare că nici nu vrea să se uite.
Interesant. Ei bine, este ceva.
- Şef ? - Da ?
Simon Parke tocmai a sosit din St. Lucia.
Să mergem.
Da ? Bine.
Ivy spune că nu credeţi că a fost un accident. Cineva i-a făcut asta lui Jenny.
Să-ţi aduc nişte apă. Arăţi epuizat.
Da, este adevărat că noi credem că a fost ucisă.
De asemenea, cred că a fost cineva care o cunoştea.
Cineva pe care ea îl ştia ?
- Au existat tensiuni între Jenny şi fete ? - Nu.
Stai. Ea... ea m-a sunat aseară pe la şapte.
A spus că era ceva ce trebuie să discutăm când vom fi singuri.
- Ştii despre ce e vorba ? - Nu, nu a spus.
Scuzaţi-mă.
Au existat probleme între Betty şi Jenny la universitate ?
Simon a ieşit cu Betty înainte de a ieşi cu Jenny.
- Înţeleg. - A fost cu mult timp în urmă.
A fost acum şapte, opt ani ?
Zece.
Să fiu sinceră, cu toţii gândeam că ea încă simţea ceva pentru el.
În nici un caz.
Deci, ai avut o relaţie cu Betty ? Cât timp ?
Ne-am întâlnit în primul an de facultate.
Am fost împreună la o petrecere de St. Valentine şi ne-am despărţit de Crăciun.
Deci, nu a durat nici măcar un an.
Cum a reacţionat Betty când ai început să te întâlneşti cu prietena ei ?
A fost complicat pentru un timp. Ele erau foarte apropiate.
A fost un moment groaznic, de fapt.
Dar Jenny a trecut peste asta.
Cred că au devenit chiar mai apropiate, după asta.
Mulţumim pentru timpul acordat, Simon.
Te rog să ne suni dacă îţi mai aminteşti ceva.
Mersi. Era Florence.
Laboratorul din Guadelupa au identificat cinci amprente
pe mânerul interior al uşii din faţă de la apartamentul lui Jenny
şi trei dintre ele aparţin lui Jenny.
- Celelalte două ? - Betty Foss.
Nu am găsit bani în apartamentul lui Jenny, nu-i aşa ?
Nu, Jenny a pus totul pe factura sa, conform celor de la hotel.
Dar, conform acestui extras de cont,
ea a retras 6.000 $ de la biroul de schimb acum două zile.
- 6.000 $? - Unde sunt ?
Vrei să merg la biroul de schimb să văd dacă ea, sau el, ştie ceva despre asta ?
Poate ar trebui să mergem să mai verificăm apartamentul lui Jenny întâi.
- Să ne asigurăm că nu am ratat nimic. - Sigur, sergent.
Dar dacă nu găsim 6.000 $ acolo
şi vrei să merg la biroul de schimb să vorbesc cu casierul,
nu este nici o problemă, să ştii.
Nu trebuie decât să spui.
Scuză-mă. Betty ?
De ce nu ne-ai spus că tu şi Simon aţi fost împreună ?
Contează ?
Trebuie să fi fost greu.
Te-ai despărţit de Simon şi apoi, el este cu prietena ta.
A fost totul civilizat.
Jenny mi-a cerut permisiunea înainte de a se întâlni cu el.
Ea nu ar fi ieşit cu el niciodată fără acordul meu.
Deci, mai aveai sentimente pentru Simon când a început să se întâlnească cu Jenny ?
Jenny a fost cea mai bună prietenă a mea.
Deci, m-am prefăcut că era bine, şi ştiţi ceva ?
A fost un sacrificiu care merită.
În viaţă, nu poţi avea decât o prietenă foarte bună şi a mea a fost Jenny.
Ne poţi spune de ce am găsit amprentele tale
pe partea interioară a mânerului uşii de la apartamentul lui Jenny ?
Da, desigur.
Am trecut ieri ca să o iau la piscină.
Arăţi minunat. Haidem !
Am stat acolo două secunde, nu mai mult.
Eu nu-l mai iubesc pe Simon de foarte mult timp.
Dar am iubit-o pe Jenny.
Foarte mult.
Sigur banii nu sunt aici. Nu a fost nici o spargere.
Jenny a pus totul pe factura ei.
Cum să cheltui 6.000 $ într-o zi ?
Nu m-aş supăra să încerc.
Cred că ne-am lovit de un zid aici.
Cred că singurul lucru pe care pot să-l fac acum este să verific la biroul de schimb.
Să sperăm că asta va face ceva lumină. Bine ?
- Dwayne ? - Sergent ?
Nu are nimic de a face cu noua casieră care am auzit că lucrează acolo ?
Gloria, cred că acesta este numele ei ?
Într-adevăr ? Gloria, ai spus ?
Şi este nouă ?
Nu am ştiut asta.
- D-le ? - Da, eşti în apropiere ?
Da, acum sunt la hotel.
Te poţi întâlni cu noi în camerele d-şoarelor de onoare ?
Bine. Voi fi acolo într-un minut.
Jenny a fost ucisă între miezul nopţii şi 1:00 am.
Da, dar filmul dovedeşte
că d-şoarele nu au plecat din camerele lor până la 7:00 dimineaţa, a doua zi.
Ei bine, trebuia să fie una dintre domnişoare.
Deci, o sticlă de bere pentru prima care îmi spune
cum poate cineva ieşi din cameră fără să fie filmat.
Răspunsul e evident, dar... chiar vrei să încercăm ?
Nu, nu, un general merge întotdeauna în faţa oştirii.
Nu ! Bine... d-le, nu cred că este o idee bună !
De-abia te ţii pe picioare.
Prostii. Sunt ca un porumbel.
Greoi pe pământ, dar foarte agil în aer.
Nu, nu, nu, d-le ! Vorbesc serios !
Treci înapoi ! Te-ai putea răni.
D-le, are dreptate. Nu este sigur.
Nu contează ! Verific doar poziţia.
Bine, opreşte-te ! Gata !
Venim în cealaltă cameră şi nu te mişca !
Nu, sunt bine ! Nu e nevoie să intrăm în panică !
- Doamne ! - Humphrey !
Sunt bine. Fără panică. Sunt foarte bine.
E în regulă.
Ai fi putut muri !
Cum pot să mă duc la Paris ? Nu ai supravieţui nici măcar o săptămână.
Nu, foarte probabil că nu.
Deci, am dovedit că ucigaşul ar putea ajunge jos fără să fie filmat.
Nu văd însă cum ar face ca să nu se rănească
şi nici una dintre domnişoare nu arată zgâriată sau rănită.
Da, chiar dacă ele ar fi reuşit, cum au ajuns înapoi ?
Era de la biroul patologului.
Ei confirmă că Jenny a murit înecată
şi cucuiul de la cap este în concordanţă
cu faptul că a fost ţinută sub apă.
Deci, ai dreptate. Este o crimă.
Acum, ar trebui să ne oprim pentru astăzi. Ai nevoie de un pansament.
Da, probabil e o idee bună. Ne întoarcem proaspeţi mâine dimineaţă
şi vedem şi dacă Dwayne vine cu piste noi.
Să vedem dacă încă pot să merg.
E bine.
Dă-mi genunchiul.
Da.
Deci, ai luat o decizie ? În privinţa noului loc de muncă ?
- Ei vor să ştie până mâine. - Da, şi... ?
Şi... mintea îmi spune că un transfer la Paris
este cel mai bun lucru pentru cariera mea
şi totuşi...
inima... îmi spune să rămân.
Da ?
- Da. - Atunci, pentru a te ajuta,
noi... ar trebui să facem o... listă cu argumente pro şi contra.
- O ce ? - Pro şi contra, avantaje şi dezavantaje.
- Într-adevăr ? - Da.
Deci, motive să te transferi la Paris.
Îmi place brânza.
Fromage. O alegere excelentă, d-nă. Pot sugera un vin roşu ?
Este ridicol.
Bine. Dacă eşti perplexă, atunci ar trebui să o mutăm la... coloana "rămâi".
Este uşor.
- Mama mea. - Corect.
Deci... motivele până acum sunt... mama contra brânzei.
Cum e piciorul ?
Mult mai bine, acum că nu mai pot simţi nimic mai jos de genunchi.
Spune-mi, Catherine, ce zici de această afacere, Paris ?
Cred că, Camille ar trebui să ia propria decizie.
Da, bine, haide. Trebuie să ai o opinie.
Evident, aş vrea să îmi pot păstra fiica acasă pentru totdeauna.
Dar dacă Parisul este ceea ce vrea, o iubesc prea mult ca să o ţin aici.
Da.
Poate mama are dreptate.
Poate că este ceva ce trebuie să decid singură.
- Bună dimineaţa, d-le. - Bună dimineaţa.
Am putea... ?
Da, desigur.
Mulţumesc.
Deci, te-ai decis ?
Da.
Trebuie să plec. Este o bună oportunitate pentru mine.
D-le, spune ceva.
Spune ceva.
Da. Eu... sunt foarte fericit pentru tine.
Şi, desigur... îmi pare rău că pleci. La toţi ne pare rău.
Dar, aşa cum ai spus, e o mare oportunitate.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Acum, hai să prindem un criminal.
Concentrare. Concentrare.
Da.
De ce era un dop pe podea sub scaunul din dormitorul victimei ?
Trebuie să existe un motiv.
Bună dimineaţa, Dwayne.
Bună dimineaţa, şef. Sergent. Sergent.
Deci, spune-mi, unde ai ajuns cu urma ta ?
Destul de departe, aş spune.
Cred că am putea avea un posibil suspect.
Serios ? Asta este fantastic.
Am vorbit cu casiera de la biroul de schimb, unde Jenny a retras 6.000 $.
- Şi-a amintit ceva ? - Şi-a amintit o grămadă.
A trebuit să se gândească de două ori ca să predea această sumă
cuiva care era însoţit de un prieten furios.
Contactul tău se gândea că Jenny era intimidată ?
Uite, tot ce ştie Gloria este faptul că Jenny şi o altă femeie
s-au certat înainte de a intra în birou.
Apoi, Jenny a retras banii şi i-a dat femeii.
- Casiera a putut oferi o descriere ? - A făcut mai mult decât atât, şef.
Ea mi-a dat o fotografie.
La naiba. Aceasta este Sal Tyler...
- Da. - Prietena de la şcoală a lui Jenny.
Florence, ai reuşit să obţii ceva despre ea ?
Nu, nu chiar. Ea este secretară la o firmă de avocatură.
Nu câştigă o sumă uriaşă.
Stai. Ai spus că e secretară ?
Secretara echipei. Aşa a numit-o persoana cu care am vorbit.
Atunci de ce a lăsat-o pe Ivy să ne spună că era avocată ?
Florence, Dwayne, verificaţi înregistrările telefonului mobil al lui Jenny
şi, cu laboratorul, cristalele pe care le-am găsit în baie.
- Şef. - D-le.
- D-le ? - Da ?
Trebuie să mergem să vorbim cu Sal Tyler, nu-i aşa ?
Da.
Bună dimineaţa, d-le Comisar.
- D-le Comisar. - D-le.
Bună dimineaţa, echipă.
Te ajung din urmă.
D-le.
- Am primit un telefon de la Paris. - Da ?
Vor să ştie dacă o transferăm pe sergent Bordey.
Deci ?
Nu, d-le. Nu o transferăm.
Ea este mult prea valoroasă pentru echipa mea. Nu voi semna formularul de transfer.
Înţeleg.
Excelent.
- Le voi transmite. - Mulţumesc. Asta e tot, d-le ?
Da.
Mulţumesc.
- Vreo problemă ? - Nu, nu e nici o problemă.
Haidem.
Am înţeles că eşti avocată. Este corect ?
- Da. - Plătesc bine ?
Ne întrebam...
de ce Jenny ţi-a dat 6.000 $ cu o zi înainte de a muri ?
Avem un martor care spune că ai forţat-o pe Jenny să-ţi dea banii.
Nu am forţat-o. Eu nici nu am vrut.
Atunci spune-mi, având în vedere că eşti de fapt o secretară
şi ai minţit că eşti avocată,
de ce naiba am crede ceva din ce spui ?
Cred că este timpul să începi să ne spui adevărul.
Bine, chestia cu avocata, e drept,
este ceva ce i-am spus lui Jenny cu câţiva în urmă.
De ce ?
Jenny şi cu mine am fost cele mai bune prietene încă de la grădiniţă.
Dar, când ea s-a dus la universitate, ne-am cam depărtat.
Acum doi ani, am reluat legătura
şi, se pare, că ea o ducea foarte bine.
Nu ar fi trebuit să conteze, dar când ne-am întâlnit prima dată...
Am vrut să creadă că am realizat şi eu ceva.
Deci, atunci când ea a întrebat, am minţit.
I-am spus că am mers la seral şi am fost promovată avocat.
Cum ţi-ai permis această vacanţă ?
Nu mi-am permis-o.
Am făcut un împrumut.
Voi avea atâtea probleme când voi ajunge acasă !
Apoi, Jenny a aflat că am atins plafonul maxim la toate cărţile mele de credit.
Îmi pare rău, d-nă. Această carte a fost refuzată.
Pot să încerci din nou cu asta, te rog ?
Îmi pare rău, doamnă. Această carte nu e bună. Aveţi alta ?
E vreo problemă, Sal ?
Deci, a trebuit să îi ceri lui Jenny un împrumut ?
Nu.
Ea a insistat să-mi dea bani pentru a acoperi vacanţa.
A fost atât de înţelegătoare, dar asta a înrăutăţit lucrurile.
Asta este ceea ce a văzut martorul vostru,
cât îmi era de jenă.
Mi-a lipsit Jenny atât de mult atunci când a plecat la universitate.
Am minţit doar pentru că am vrut să avem relaţia pe care o aveam înainte.
O vreau pe Jenny din nou în viaţa mea, nu moartă.
Deci, Dwayne, ce s-a întâmplat cu tine şi Gloria ?
Ai reuşit să obţii numărul ei de telefon ?
Nu înţeleg ce vrei să spui, sergent.
Bine, eu nu doresc să fiu indiscret,
dar să zicem că aş putea suna
la biroul de schimb până la sfârşitul zilei.
Foarte impresionant, ofiţer Myers.
- Sergent. D-le. - Da ?
Am urmărit înregistrările telefonice ale lui Jenny, aşa cum ai spus.
Ar trebui să le vedeţi.
E o lectură interesantă,
deoarece au fost lăsate două mesaje vocale pe mobilul ei
de pe o linie fixă de la hotel,
înainte de miezul nopţii, în seara crimei.
- Chiar înainte de miezul nopţii ? - Ştiu.
Chiar înainte ca lumânările să fie aprinse şi ea ucisă.
- Ai accesat căsuţa vocală ? - Mesajele au fost şterse.
Dar, în concordanţă cu raportul,
ea le-a accesat şi le-a şters la 7:15 în dimineaţa următoare.
Stai, stai, stai. Ea şi-a accesat mesajele vocale după ce a murit ?
Florence a venit cu ideea
să luăm amprentele de pe telefon pentru a vedea cine altcineva l-a mai folosit.
- Şi ai vreo potrivire ? - Lucrez la asta chiar acum.
Secţia de poliţie Honore. Da, sunt Camille Bordey.
Da, în regulă.
Mulţumesc că mi-aţi spus.
E totul în regulă ?
Da.
Se pare că serviciul la Paris nu mai este valabil.
Au spus de ce ?
Ei caută pe cineva care locuieşte deja în Paris.
Eşti dezamăgită ?
Da.
Dar dacă nu a fost să fie...
c'est la vie.
Da.
Am găsit o potrivire.
Cine a fost cel care a folosit mesageria vocală a lui Jenny după ce ea a murit ?
Managerul hotelului, Frank.
Avem dovezi convingătoare, deci, gândeşte-te bine înainte de a nega.
Mesajele vocale nu erau de la mine.
Au fost de la Ivy.
Am vorbit la bar.
Era comică, o dată ce s-a relaxat.
Am vorbit despre viaţa ei de acasă,
cum ea stă în compania a doi copii mici.
A vrut să se distreze. Nu am putut spune nu.
Lucrurile au fost un pic ciudate când ne-am trezit.
Nu cred că Ivy era prea mândră de ea.
Uitase că a planificat să meargă să alerge cu Jenny.
Ivy a implorat-o pe Jenny să nu-i spună soţului ei.
Despre asta era vorba în mesaje ? Ivy o imploră pe Jenny ?
Da. A fost ideea lui Ivy să le ştergem.
Deci, am făcut-o, după ce am sunat după ambulanţă.
Ştia că secretul ei ar fi fost descoperit dacă poliţia punea mâna pe telefon.
Gata. Am făcut-o.
Noi nu am avut nimic de-a face cu crima.
Da, poate. Poate că nu.
Dar de ce să rişti să fii acuzat pentru ştergerea mesajelor vocale ?
Nu sunt eu sfânt, dar nici fără inimă nu sunt.
Ivy era speriată că soţul ei va afla.
Mi-a fost milă de ea. Dar asta este tot.
Putem să nu vorbim despre asta ? Nu pot suporta.
Mă tem că, faptul că ţi-ai înşelat soţul este relevant pentru investigaţia noastră.
Ce am făcut, asta nu sunt eu. Îmi iubesc soţul.
Doamne ! Dacă el află vreodată, dacă copiii mei află...
Faptul că Jenny ştia secretul tău constituie un mobil.
Faptul că Frank a distrus dovezile, nu te ajută.
A fost unica greşeală teribilă pe care am făcut-o,
după ce m-am îmbătat pentru prima dată în şase ani.
Îmi pare rău, dar eu... nu am putut lăsa asta să-mi distrugă familia.
Ştergând mesajele vocale ? Sau ucigând-o pe Jenny ?
Eu nu sunt o criminală.
Îmi imaginez că, să aştepţi tot restul vieţii tale
ca noua cumnată să-ţi distrugă familia, trebuie să fie o tortură.
Nu spune asta.
Doamne ! Ce trebuie să fi gândit Jenny despre mine ?
Jenny, de fapt, nu a fost de acord să tacă, nu-i aşa ?
Ea avea nevoie de timp să se gândească.
Da, m-am panicat şi i-am lăsat, noaptea târziu,
nişte mesaje şi atunci când ea a murit, ştiam că le veţi găsi.
Nu puteţi lăsa ca Frank să afle despre greşeala mea.
Ştiu... nu merit nici o milă.
Dar, vă rog, îmi iubesc familia.
Eşti un suspect într-o anchetă de crimă.
Mă tem că nu putem promite nimic.
Nu mi-e frică că sunt suspectă de crimă.
Sunt foarte speriată din cauza acelor mesaje vocale.
Ce spun ele despre vina mea.
De ce vă certaţi ?
Este uşor, Sal. Jenny este pasagerul care comentează mult.
Nu s-a găsit nimic pe DVD, şef ?
Nimic, nu, doar faptul că Simon îşi iubeşte în mod clar logodnica.
Dumnezeule, este teribil.
Ce este ?
Am verificat dosarele la toată lumea şi n-am văzut asta.
Sora lui Betty ?
Carol Foss. A revenit acasă după un an sabatic
şi a fost ucisă într-un accident rutier.
Dar uită-te când a fost.
A fost în aceeaşi lună în care Betty s-a despărţit de Simon Parke.
Da.
De aceea a zis că a trecut prin momente groaznice.
Şi el a declarat că victima a fost cea care a ajutat-o pe Betty să treacă peste asta.
Ceea ce explica legătura lor.
Şi face ca ea să fie şi mai puţin probabil, criminalul nostru.
Nu sunt mobile clare.
Deci, ce crezi ?
Haide. Haide.
Bine.
Motive.
Sal Tyler ne-a minţit de la început.
Ea a primit o sumă mare de bani de la decedată cu o zi înainte de a muri
şi nu avem decât declaraţia ei de ce.
Betty ieşea cu Simon, nu ?
Poate că ea l-a vrut înapoi.
În ceea ce priveşte Ivy, cred că ea putea comite crima pentru a păstra aventura ei
cu Frank secretă.
Da, dar indiferent de motivele lor,
cum de nici una dintre ele nu iese din camerele lor ca să o facă ?
Crima a fost săvârşită între miezul nopţii şi 1:00 am
şi toate au fost văzute intrând în camerele lor la 10:00 pm
şi nu au mai ieşit decât la 7:00 dimineaţa, a doua zi.
Una dintre domnişoare trebuie să o fi făcut.
- Este ciudat. - Ce este ?
Laboratorul din Guadelupe.
Ei spun că cristalele pe care le-am găsit în baia victimei
este doar... sare de bucătărie.
Sare ?
Din aceea de care punem în mâncare.
De ce ai presăra sare în jurul căzii ?
Poate este vreun remediu hippie.
Dar dacă sarea i-a aparţinut ei,
trebuia să găsim o solniţă la locul faptei.
Cine ia sare la o crimă şi apoi o împrăştie în jurul căzii ?
Dar atunci, de ce Jenny a deschis uşa ucigaşului
şi de ce era un dop într-o cameră aşa curată ?
Da, şef, te apuci de gătit.
Ţineţi-vă, toată lumea.
Haide, atunci.
Îmi pare rău, e ceva ce trebuie să fac.
Unde a plecat ?
- Humphrey ! - Salut, Catherine.
E totul în regulă ?
Da, este o întrebare bună. Nu sunt în totalitate sigur.
Pot...
- Pot să te întreb ceva ? - Bineînţeles.
Bine, şi... şi vreau să fii complet sinceră cu mine.
Ce este ?
Crezi că ar fi mai fericită Camille să stea aici sau să accepte postul din Paris ?
Camille este ambiţioasă, aventurieră.
Aşa a fost întotdeauna.
Bineînţeles că vrea să meargă la Paris şi să lucreze sub acoperire
şi, deşi eu aş vrea să stea aici, pe insulă, în siguranţă,
ştiu că ar fi mai bine pentru ea să plece.
Şi tu trebuie să ştii asta.
Da, ştiu.
Stai aşa.
Credeam că e prea târziu pentru post.
Da. S-a dus.
Este doar...
Masa asta !
Este doar...
Pot să...
Stai un pic.
Dumnezeule mare !
- Mersi. - Humphrey !
Humphrey !
Ştiu.
- Ştii cine este criminalul ? - Nu.
Nu încă. Dar cred că ştiu de ce am găsit un dop în camera ei.
Cel puţin, Florence a aflat de ce era sare în baie.
Uită-te la asta.
Dumnezeule mare !
Am rămas pentru încă câteva băuturi.
Ea a deschis uşa criminalului...
A fost de Halloween.
A fost ucisă într-un accident rutier.
Deci, ce înseamnă asta ?
Jocul pe care l-au jucat... întrebări şi răspunsuri.
Da. Celelalte declaraţii ?
- Şi chestia cu sora. - Da.
Asta este.
Dumnezeu, este groaznic. Dar se potriveşte.
Haideţi. Ştii ce aveţi de făcut.
Apă.
Da.
Mulţumesc, la toţi, că sunteţi alături de noi.
Când deschid uşa la o scenă a crimei...
întreb, "Care este caracterul acestei crime ?"
Şi caracterul morţii lui Jenny... a fost personal.
Nu sunt eu.
Eşti nebun dacă crezi că eu am făcut-o.
Ştiu. Ştiu.
Întotdeauna am spus că criminalul a fost una dintre domnişoarele ei de onoare.
Ai spus că Jenny a fost ucisă între 12:00 şi 1:00.
Toate, eram în dormitoarele noastre atunci.
Eraţi. Filmul o dovedeşte.
Între 22:00 şi 7:00 dimineaţa, a doua zi,
eraţi toate, la căldurică, în pat.
Atunci nu poate fi una dintre noi.
Doar dacă...
crima a fost, de fapt, săvârşită mult mai devreme, seara
şi pusă în scenă pentru a arăta că s-a întâmplat după miezul nopţii.
Vreau să zic, ar fi destul de ingenios, nu-i aşa ?
Nu-i aşa, Betty ?
Pardon ?
Pentru că tu ai ucis-o pe Jenny, nu-i aşa ?
Este ridicol. Nu poţi presupune...
De la începutul cazului, am lucrat gândind
că această crimă s-a întâmplat după miezul nopţii,
deoarece lumânările din baia lui Jenny, care ard opt ore,
pâlpâiau la ora 8:00 am, când trupul ei a fost descoperit.
Nu ştiam că...
ne direcţionai greşit cu o scamatorie.
E adevărat ?
Am găsit cristale de sare în jurul căzii şi, după câteva săpături,
am descoperit că, dacă adaugi sare la o lumânare,
ea face să ardă mult mai încet.
Se lungeşte, astfel, durata de viaţă a lumânării,
în acest caz, cu mai mult de două ore.
După ce Jenny a fost înecată, tu ai turnat sare peste lumânări.
Ai vărsat şi pe marginea căzii,
ceea ce ţi-a permis să o ucizi pe Jenny înainte de a merge la culcare.
Dar toate trei am fost, împreună, până atunci.
Tot timpul ?
Fără pauze de pipi, fără nici un telefon ?
Desigur, dar doar pentru două minute.
Asta este tot ce avea nevoie înainte ca absenţa ei să devină vizibilă.
Ea nu avea timp...
să aştepte la uşa lui Jenny până când Jenny intra în baie.
Ea trebuia să intre şi să iasă ca un fulger.
- Dar nimeni dintre ele nu avea o cheie. - Ea n-avea nevoie de una.
Ea se asigurase deja că uşa nu era încuiată.
Pentru că Betty fusese în camera lui Jenny în acea zi.
Am fost literalmente acolo două secunde, nu mai mult.
Ea nu a fost în apartament doar să o caute pe Jenny în acea dimineaţă.
Ea a fost pentru că deja decise să o ucidă pe prietena ei
şi avea nevoie să pregătească terenul.
Vezi tu, am găsit asta...
pe podeaua apartamentului lui Jenny.
Era ascuns sub scaun, dacă te interesează.
Şi nu te mint când spun că...
asta m-a tracasat tare.
Până când am realizat că,
la fel cum există o chestie care împiedică o masă să se bălăngăne,
există, de asemenea, şi o chestie care împiedică o yală să se închidă.
Este un truc vechi al hoţilor, de fapt,
ceva ce sigur ai întâlnit
în meseria ta de expert în sinistre pentru compania de asigurări.
Uşa nu a mai fost încuiată din acel moment,
deci Betty putea intra în camera lui Jenny când voia.
Tot ceea ce Betty trebuia să facă era să aştepte ca Jenny să intre în baie.
- Încă unul, d-nelor ? - Nu !
În acel moment, ea trebuia doar să dispară câteva minute.
Mă duc la toaletă. Revin imediat.
Trebuia să acţioneze rapid.
Dar tot ce trebuia să faci era să deschizi uşa.
Şi atunci ai comis unica ta greşeală,
pentru că, din grabă, ai scăpat dopul
şi, din cauza panicii, nu ai văzut unde s-a dus.
Poate l-ai căutat câteva secunde, dar nu puteai întârzia mai mult
şi, la urma urmei, era doar un dop.
Cât de incriminator putea fi ?
Toate acestea ţi-au permis să revii la prietene,
fără ca ele să îşi dea seama că Jenny era deja moartă.
Ai ştiut că, atunci când vom găsi lumânările încă aprinse,
noi vom presupune că moartea nu putea avea loc cu mai mult de opt ore înainte,
ceea ce îţi oferea alibiul perfect.
Puteai dovedi că erai în propria cameră, după miezul nopţii.
Dar de ce ?
Exact.
Betty a suportat să ieşi împreună cu Jenny ani de zile, aşa că, de ce acum ?
Din cauză a ceva ce ai spus.
Eu ?
- Eu nici măcar nu am fost pe insulă. - Nu în carne şi oase.
Dar în înregistrarea pentru petrecerea burlacelor...
A fost la Halloween. Jenny m-a făcut să beau vin toată noaptea
şi apoi s-a aruncat pe mine.
Ţi-a scăpat că tu şi Jenny aţi fost împreună la Halloween,
adică cu două luni înainte ca tu şi Betty să vă despărţiţi.
S-a întâmplat cu mult timp în urmă, am uitat.
Îmi pare rău, Simon, pentru că a fost momentul în care Betty a realizat.
În toţi acei ani, ea şi-a sacrificat sentimentele pentru tine,
pentru că ea a crezut că prietena ei Jenny, a fost sinceră cu ea.
Şi nu orice fel de prietenă. Cea mai bună prietenă a ei.
Deci, când a auzit că onestitatea nu a existat niciodată,
că ai înşelat-o cu cea mai bună prietenă a ei luni de zile...
Cred că Betty a realizat în acea clipă că,
dacă cea mai bună prietenă a ei ar fi fost cinstită cu ea şi i-ar fi spus adevărul...
atunci, sora ei, Carol, ar fi fost încă în viaţă.
Vedeţi, atunci când eraţi împreună de Halloween,
Carol Foss făcea turul lumii.
Dacă i-aţi fi spus adevărul lui Betty când ar fi trebuit...
ea nu ar fi trebuit să vină în ţară pentru a încerca să-şi consoleze sora.
În loc de asta, când a auzit ce s-a întâmplat,
s-a urcat în maşină pentru a veni din Cornwall
şi a murit într-un accident rutier.
Pentru Betty, duplicitatea ta a fost responsabilă pentru moartea lui Carol Foss.
Este ceva cu care trebuie să trăieşti.
Dar în furia ei...
Betty nu i-a acordat prietenei ei nici o şansă.
Ea tocmai descoperise că cea mai bună prietenă a ei a trădat-o,
iar consecinţele au fost oribile.
Bea, bea !
De aceea Jenny te-a sunat imediat după aceea.
Cred că a simţit că Betty s-a prins
de ceea ce i-aţi făcut amândoi pe la spate. Nu-i aşa, Betty ?
Zece ani ea a râs de mine.
Amândoi !
Tu ai ucis-o pe sora mea ! Tu ai ucis-o...
Ce zi ! Ai vreun plan pentru diseară ?
Mă întâlnesc cu Gloria la şapte.
De-abia aştept să aud totul mâine seară.
Repetă, sergent ?
Gloria este o veche prietenă de-a mea.
Mă întâlnesc cu ea mâine seară şi sunt sigură că îmi va povesti
totul despre noaptea ei specială cu ofiţerul Dwayne Myers.
- Salut. - Salut.
Putem vorbi ?
Desigur.
Ce este ?
Cred că este timpul să fiu sincer cu tine, cel puţin, cât de sincer pot fi,
ceea ce s-ar putea să nu fie chiar cinstit pe ansamblu.
Dar niciodată nu mi-aş ierta-o dacă nu aş face ceea ce e drept.
Bine, uneori, chiar dacă eu cred că înţeleg engleza,
eu... eu nu sunt prea sigură de asta.
- Postul de la Paris. - Da ?
Eu am fost cel care i-am făcut să-şi retragă oferta.
Ce ?
Aveau nevoie de acordul meu pentru a te transfera.
- Am refuzat. - De ce ?
Nu vreau să te pierd.
Dar... ştiu, adânc, în inima mea, că ai vrut să pleci.
Când mi-ai spus prima dată despre asta, am văzut-o în ochii tăi.
Ai fost entuziasmată.
Şi, totuşi, m-ai împiedicat să mă duc ?
Da.
Îmi pare rău. M-am purtat egoist.
Ai devenit foarte importantă pentru mine, Camille,
mult mai mult decât vei şti vreodată.
Dar când apreciezi o persoană, trebuie să o laşi să fie persoana care e,
nu persoana care doreşti să fie,
altfel, la ce bun ?
Deci, l-am sunat pe Comisar.
El a sunat la Paris şi, ideea este că,
vei zbura din Guadelupe mâine dimineaţă.
Feribotul pleacă la prima oră.
Tatăl meu mi-a spus întotdeauna că nu putem împiedica să facem o greşeală
dar dacă reuşeşti să o repari,
oamenii vor ierta prostia ta.
Te-aş putea ucide.
Dacă ajută, m-aş putea arunca singur în mare.
Nu mă tenta.
Mama şi...
echipa.
Tu.
Nu-ţi face griji. Mă voi descurca.
Eşti ud.
Da, sunt.
Se va usca.
Mai bine mergi să îţi faci bagajele.
Mulţumesc.
Mamă !
Plec la Paris.
Nu mă părăsi şi tu, prietene.
Sunt atât de mândră de tine.
- Te voi suna în fiecare săptămână. - Desigur.
Acum, du-te.
Trăieşte-ţi aventură.
Nu m-am trezit atât de devreme într-o sâmbătă, pentru nimic.
Vino.
O să-mi lipseşti.
Parizienii vor fi norocoşi să te aibă.
Să-mi spui dacă vrei să vin să te vizitez.
Le voi arăta cum se petrece în stil insular. Personal.
Tu te vei descurca minunat.
- Crezi ? - Da. Promite-mi un singur lucru, totuşi.
- Uită-te după Humphrey. - Desigur.
Ştiam eu că nu te puteam păstra pentru totdeauna.
Dar vei avea întotdeauna un loc aici, oricând vei dori.
Fă-ne mândri.
Voi încerca.
Mai bine ai urca, nu ?
Da, dar...
Îi voi spune să te sune.
Da, bine.
La revedere, toată lumea.
Camille ! Aşteaptă !
Stai, stai !
Îmi pare rau ca am întârziat.
- Este în regulă. - A trebuit să caut un cadou.
Ce este ?
Vei vedea.
- Îmi vei lipsi. - Şi tu mie.
Mulţumesc.
Dacă vei dori sa găsesti drumul spre casă. Humph
Ai făcut ce trebuia.
Să o laşi să plece.
Ştiu.
Traducerea şi adaptarea LuiGeluS @ SFZ <font color="