Copii, când m-am mutat în New York,
oraşul era murdar, dezgustător, jegos, urât, puricos, împuţit
şi cu desăvârşire terifiant, dar apoi, din nefericire...
Întregul oraş a început să se dezvolte.
Străzile au devenit mai curate, chiriile au crescut şi încetul cu încetul,
văgăunile care ne plăceau au început să dispară.
Elbow Room, un vechi club de punk rock, a devenit o drogherie;
Mchale's, un bar pentru clasa muncitoare, a devenit un fast-food;
Şi Fez, un restaurant nemaipomenit, a devenit o bancă.
Şi nu doar orice bancă.
Banca Naţională Goliath.
Liderul mondial în credite şi activităţi bancare.
Doamne, ador Banca Naţională Goliath !
În primul rând, arăţi ca ultimul jucător din selecţie.
Şi în al doilea rând, de ce eşti atât de entuziasmat ?
Compania noastră a cumpărat banca printr-o preluare feroce.
A durat două luni.
A costat 2000 de locuri de muncă !
A fost o brutalitate.
Cine doreşte un tricou ?
Hei, Marshall, se fac angajări în departamentul legislativ.
Îţi pot face rost de un post.
Barney, Marshall nu a renunţat la ultima slujbă corporativă
ca să lucreze la o bancă.
El va fi un avocat de mediu.
Acela era planul, oricum.
În următoarele săptămâni, Marshall a mers la multe interviuri.
Eşti încrezător.
Eşti energetic.
Eşti concentrat !
Foarte multe interviuri.
Eşti flexibil la salariu.
Eşti dispus să faci compromisuri.
De data asta nu vei plânge.
Prea multe interviuri.
Eşti trist.
Eşti abătut.
Vei trece de acest interviu, vei veni acasă,
te vei îmbraca în boxeri şi vei trage un pui de somn.
Fapt care ne aduce la 29 Septembrie, noaptea burgerului.
Deci, ce vreţi să mâncaţi la cină ?
Tocmai am angajat un nou bucÄƒtar.
Trebuie sÄƒ Ã®ncercaÅ£i burger-ul, e uimitor.
Grozav, comandăm cinci.
Cinci burgeri.
Stai aşa, vorbeşti serios ? Vrei să mănânci aici ?
Da, mor de foame. Am terminat o săptămână de purificare.
- Credeam că ai început asta ieri. - Am terminat-o mai devreme, bine ?
Cinci burgeri.
- Cinci burgeri. - Aşteaptă.
- Ce ziceţi de sushi ? - Am mâncat aseară sushi.
- Mâncare italiană. - Am mâncat mâncare italiană la prânz.
- Pot să revin. - Ba nu. Mereu facem aşa.
Stăm o oră să ne hotărâm ce mâncăm şi la final tot aici ajungem să mâncăm.
N-am mai mâncat de două zile.
Se poate să comandăm acum ?
Chinezească ?
Nu-mi place mâncarea chinezească.
Indiană ?
Tocmai am zis că nu-mi place mâncarea chinezească.
Mâncarea indiană nu e chinezească.
Carne ciudată, muzică aiurea, porţie de orez.
De ce le deosebim ?
Mexicană ?
Am zis că nu-mi place mâncarea chinezească.
How I Met Your Mother Sezonul 4 Episodul 2
Robin, al tău vine imediat.
Bine-nţeles că al meu vine ultimul.
Daţi-i drumul, începeţi fără mine.
- Super ! Nu trebuia. - Ce drăguţ din partea ta.
Doamne.
Burger-ul ăsta e atât de bun.
Parcă ar fi Crăciunul în gura mea...
Crăciun de carne.
Parcă un înger din Rai ar fi aterizat în bucătărie la MacLaren's.
Iar bucătarul l-a omorât şi l-a trecut prin tocătorul de carne.
Îmi place atât de mult burger-ul, că vreau să-mi cos fundul.
E bun.
Îţi baţi joc de mine ?!
Prieteni.
Când ai mâncat cel mai bun burger din New York,
oricare alt burger are gustul picioarelor bunicului.
Dar voi mâncaţi-l, savuraţi picioarele bunicului.
De parcă tu ai mâncat cel mai bun burger din New York.
A fost acum opt ani, prima săptămână în New York,
iar pentru un puşti din Minnesota, marele oraş era un loc înfricoşător.
- Slavă Domnului că tu eşti. - Te porţi ridicol.
Spune-mi că ai ieşit din apartament astăzi.
De ce ar trebui să plec ?
Pot cere ca tot ce-mi doresc să fie livrat, iar televiziunea prin cablu e nemaipomenită.
Ai văzut emisiunea asta cu bătrânica iudaică în bikini.
E dezgustătoare.
Marshall, trebuie să treci peste paranoia asta.
Nu vei fi tâlhărit.
Dar, dacă voi fi tâlhărit, Ted ? Nu am briceag.
Nu ştiu cum să fac break-dance ca să câştig respectul unei bande de stradă.
Gata, ajunge, te duci la o plimbare. Haide, du-te.
Ba nu. A revenit bătrânica în bikini.
- O să mă aşez confortabil. - Du-te !
- Du-te afară, du-te. - Bine.
- Lasă bâta. - Bine.
Aşa că am făcut o plimbare prin marele oraş înfricoşător.
Şi am descoperit ceva uimitor. Nu era deloc înfricoşător.
Care-i cuvântul ?
Căutarea ta a luat sfârşit !
Şi apoi, chiar când mi se făcuse foame, am cotit şi era chiar acolo.
Cea mai mică burgerie pe care am văzut-o,
Vârâtă între un taxidermist şi o librărie xxx.
Numeşte două locuri unde se îndeasă lucruri.
Am intrat şi am comandat un burger.
Mulţumesc.
Ted.
Ted, trezeşte-te. Ted, trezeşte-te...
Doamne.
Îmi pare atât de rău. Eşti bine ?
Sunt în regulă.
Ted.
Ted, am mâncat cel mai uluitor burger din viaţa mea !
E într-un local mic unde mănâncă Regis Philbin,
Deci e un local de celebrităţi.
Dar burger-ul, Ted. Burger-ul.
Omule. Vreau şi eu un burger din ăla !
- Crezi că mai au deschis ? - Nu sunt sigur.
În New York rămâne deschis după... 9:30 ?
Aşa că am ieşit să mai mâncăm un burger.
Dar după câteva ore de căutări...
Fir-ar să fie !
Unde naiba e locul ăsta ?
- Nu l-aţi găsit ? - Nu ştiam prea bine împrejurimile.
Doar ca să ne întoarcem acasă a fost nevoie de trei ore
şi un travestit foarte ajutător.
Stai aşa, Betty Noir era travestit ?
Unde credeţi că era ?
Probabil ascunsă între picioarele ei.
Ştiţi ce nu este o piedică ?
Să-ţi iei un împrumut pentru nevoi personale la Banca Naţională Goliath.
Spuneam şi eu.
În orice caz, nu am mai găsit acel local.
Acum, au trecut opt ani, şi tot n-am gustat acel burger.
- Am auzit din întâmplare. - Uite că începe.
- Ştiu locul despre care vorbeai. - Ba nu ştii.
E un locul numit Corner Bistro.
Super burger.
Corner Bistro !
E incredibil, mi-am petrecut un sfert din viaţă căutând cel mai bun burger din New York.
Dar prostul de mine, nici nu mi-a trecut prin cap să verific
cel mai bine cotat burger din ghidul Zagat.
Mersi mult, tipule. Stai să-ţi returnez favorul.
Vrei Cafea ? Starbucks. Şşş !
Deci să înţeleg că ai fost la Corner Bistro.
Robin, am încercat fiecare aşa-zis cel mai bun burger din New York
în căutarea acelui burger.
Să uităm de el.
Plecăm.
Dar nici unul n-a fost pe aproape.
Hei, a fost odată când am crezut că am dat de un fir, ţii minte ?
Ascultaţi aici.
Ştiţi cine merge la sala mea de forţă ?
Regis Philbin.
Fotografia cu autograf.
Bine-nţeles că îmi aduc aminte de acel local.
A fost cel mai burger pe care l-am mâncat vreodată.
Încă mai am vise cu acel burger.
Vise minunate şi obsedante !
Mă trezesc noaptea ţipând: "Pleacă din mintea mea, burger ! Pleacă !"
Acela este, Domnule Philbin.
- Vă mai aduceţi aminte unde este ? - Nu ! Nu am notat adresa.
Dar nu trece zi în care să nu regret.
De ce ? De ce ?
- Tu ştii unde se află ? - Nu.
Şi dacă-mi spui că e la Corner Bistro, te pocnesc drept în faţă !
Nu, noi nu ştim unde se află.
Ascultă, blondule ! Nu te pune cu mine.
Tăticul are nevoie de carne.
Nu ştiu unde e, Regis, jur !
Dar tu, pândarule ?
Şi tu, tăgârţă ?
Ăsta e numărul meu.
Dacă găseşti burger-ul acela, mă suni fie de este zi fie noapte.
Bine, Regis, aşa vom face.
Ce mai aşteptaţi ? Căutaţi burger-ul !
- Bine, bine. - Hai, cu toţii !
Aici se termină povestea mea.
Acum sunt osândit să merg pe acest pământ
căutând pe vecie acea uşă verde cu panoul luminat roşu pe care scrie: "Burger"
Uşă verde, cu panou roşu pe care scrie "Burger" ?
Ştiu locul ăla. Am trecut pe lângă el de mii de ori.
E pe strada West 12 colţ cu 7.
Ştiam eu că e pe o stradă cu numere !
În sfârşit.
Ba nu ! Robin !
Daca vom mânca burger în seara asta, va fi cel mai bun burger din New York.
Mergem in centru !
Nu pot să cred că în sfârşit vom mânca acel burger.
Iubitule, mă bucur pentru tine.
După atâtea interviuri, după atâtea dezamăgiri
meriţi o biruitoare gură plină cu carne.
Ştiţi ce mai este o gură plină ?
Toate vorbele alea goale pe care vi le oferă alte bănci.
La Goliath, satisfacerea clientului este cea mai importantă investiţie.
Barney, nu-mi place că-ţi spun asta, dar să lucrezi pentru o bancă e de rahat.
Cât de rahat este plata automată a facturilor, Lil ?
Cât de rahat este economisirea a 3.3% din plăţile online ? Da !
Aşa este.
Nu-mi place că te fac să arăţi prost în faţa prietenilor,
dar nu mi-ai dat de ales.
Ar trebui să-l sunăm pe Regis.
Reg...
Tipul ăla mă sperie.
Îi voi da un SMS.
Kathy, ultima aruncare a fost cap.
Cea dinaintea ei a fost pajură.
Ai întrebat publicul şi răspunsul a fost 50/50.
N-au fost deloc de ajutor.
Pentru 258,000 de dolari...
trebuie să te întreb, Kathy,
Ce alegi ?
Cap...
... sau...
Scuză-mă.
Măiculiţă, trebuie să plec.
Trebuie să plec.
Uşă verde, neon roşu.
Băieţi acesta-i locul.
Staţi aşa, am pregătit un discurs...
- Îţi voi mânca mâna. - Atunci să mergem înăuntru.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Al tău vine imediat.
Chiar vă rog, începeţi.
Tăceţi şi mâncaţi.
În regulă.
Doamne.
Nu mă mai spăl niciodată pe dinţi doar dacă e o periuţă făcută din acest burger.
Cred că am primul meu burg-asm.
Vreau...
să scot acest burger la cină, poate chiar la un film,
apoi să-l duc la mine acasă,
să dau drumul la Terence Trent D'arby,
şi apoi pur şi simplu... să fac nebunii cu el.
Nimic serios... o iau încet, mă înţelegeţi ?
Nu e acesta.
- Ce ?! Marshall. - Nu e ăsta.
Marshall, poate nu vrei să auzi asta... dar nu e posibil să fie acelaşi burger
pe care l-ai mâncat acum opt ani,
doar că nu se va ridica niciodată la aşteptările tale ?
- E doar un burger. - Doar un burger ?
Doar un burger ?
Robin, e mult mai mult decât un simplu burger.
Prima îmbucătură...
ce dumnezeiască a fost acea primă îmbucătură.
Chifla, ca un sân pistruiat cu susan al unui înger,
aşezat blând pe ketchup şi muştarul de dedesubt.
Aromele amestecându-se într-un pas de dans seducător.
Şi apoi...
un castravete murat...
Cea mai jucăuşă murătură
şi apoi o felie de roşie,
o frunză de salată şi o chiftea din carne de vită.
Atât de rafinat...
Agitându-se în gură,
dezintegrându-se ca apoi recombinându-se într-o fugă
de arome şi savoare atât de...
încântătoare.
Acesta nu este doar un sandviş cu carne pe grătar şi pâine prăjită, Robin.
Acesta e Dumnezeu vorbindu-ne prin intermediul mâncării.
Şi ai copiat jurămintele de nuntă de pe internet.
Bine, deci acesta nu este localul.
În regulă, nu e mare lucru.
E un alt loc cu uşă verde şi neon roşu pe care scrie "burger".
Voi suna fiecare restaurant din Manhattan şi voi întreba ce culoarea are uşa lor.
Nu e mare lucru, aşa-i ?
Să o facem.
Îmi voi încerca norocul şi voi spune că nu e vorba doar de un burger.
Marshall nu se simte prea bine.
Are nevoie neapărat de o slujbă.
Spune-le de boxeri.
Ce-i cu boxerii ?
A început acum câteva săptămâni.
Cap !
Va fi cap.
Mai tot timpul e cap.
- Bună, iubitule. - Bună.
Ţi-ai luat pantalonii pe tine astăzi ?
Nu.
L-a început a fost amuzant, dar apoi a devenit ceva obişnuit.
Mi-am zis: "măcar nu iese afară din casă în felul ăsta"
apoi, într-o zi, a deschis uşa să ia ziarul.
Următoarea zi, a coborât jos să ia corespondenţa.
Toată lumea are o rază de acţiune pentru purtarea boxerilor.
Pentru majoritatea, e distanţa de la dormitor la baie,
dar pe măsură ce încrederea în sine se diminuează,
raza de acţiune se măreşte.
Cât de mare a devenit raza de acţiune a lui Marshall ?
Plecăm.
Haide, Lily, va găsi o slujbă.
Lil, când vremurile sunt dificile,
mie-mi place să-mi amintesc vorbele încurajatoare ale melodiei preferate.
♪ vom fi alături de tine când ai nevoie de un prieten ♪
♪ la bine şi la rău ♪ ♪ te poţi baza mereu ♪
♪ pe liderii mondiali ♪ ♪ în credite şi operaţiuni bancare... ♪
♪ Banca Naţională Goliath. ♪
Membră FDIC.
Trebuie să-i găsim lui Marshall acel burger.
Lily, eu cred că mâncăm acel burger.
Eu nu mănânc acel burger.
Dacă Marshall spune că nu e acel burger, atunci nu e acel burger.
- În sfârşit. - Scuzaţi-mă.
Aţi schimbat cumva bucătarul sau altceva ?
Pentru că soţul meu a fost aici acum opt ani,
şi e destul de sigur că a mâncat un burger diferit.
Da, ni se întâmpla des asta.
Localul acesta este asemănător cu un alt local din oraş
cu aceeaşi uşa verde şi panou cu neon.
Cum ? În oraş ? Unde ?
La intersecţia străzii 106 cu Manhattan Avenue.
Fir-ar să fie.
106.
O stradă cu număr. Desigur.
Barney Stinson.
Barney, unde naiba eşti ?
Îmi pare rău, tu eşti... ?
Regis. Sunt la local.
Regis, desigur.
Îmi pare rău.
Am uitat să te sun.
Nu e acela localul.
Adevăratul local e la intersecţia străzii 106 cu Manhattan Avenue.
Ne îndreptăm acolo chiar acum.
Ce ?! În nordul oraşului ?!
Bine, ajung în 20 de minute.
- Dacă ajungeţi primii, mai în sânge. - Cu ceapă ?
- Cu ceapă ?! - Bine, fără ceapă.
Opreşte taxiul !
Stai.
Aici e.
Căutarea a luat sfârşit.
Avem fete dezbrăcate.
Aici e.
Una din cele 9000 de locaţii.
Era chiar aici.
Era chiar în locul acesta.
Nu înţeleg. Unde e burgeria ?
Nu mai este. E un bancomat al BNG...
Atunci să mâncăm aici.
Nu putem mânca aici. E un bancomat.
Dar mâncare.
Hei, ce naiba ?
E vina ta şi a acestei bănci idioate.
- Tu ai făcut asta. - Nu e vina mea, încetează.
Încetează, Lily.
Nu voi folosi niciodată un bancomat Goliath.
BNG e de rahat.
E cea mai proastă bancă de pe planetă.
Atenţie, New Yorkezi, banca asta e de rahat !
Sunt de rahat !
- Doamne. - Sunt de rahat.
Rahat ! Marshall, îi spui odată ?
Ce să-mi spună ?
M-am angajat.
Ce ? Unde ?
La Banca Naţională Goliath.
De asta Barney a tot vorbit întruna despre cât de grozavă e Goliath.
Voia să fi fericită pentru mine că doar vom lucra acolo împreună.
Tehnic, nu împreună.
Nu vei avea acces la etajul meu.
Dar îţi doreai să fii avocat de mediu.
Da, şi mai voiam să fiu şi baschetbalist la Harlem Globetrotter şi să fiu plătit în dulciuri.
Dar între timp, am nevoie de o slujbă şi asta e destul de bună.
Se plăteşte bine şi am beneficii bune şi ca să fiu sincer,
îmi oferă un motiv pentru care să-mi iau pantalonii pe mine dimineaţa.
Am o viaţă întreagă la dispoziţie să salvez planeta, dar momentan
sunt foarte entuziasmat că port din nou pantaloni.
Ai nişte pantaloni grozavi.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Robin, nu.
- Nu sunt desfăcute. - Dă-mi-le.
- Sunt cu barbecue. - Dă-mi-le !
Îmi pare rău că nu ai găsit burger-ul.
E o prostie.
Mă gândesc la prima săptămână in New York. Înţelegeţi ?
Aveam 22 de ani. Aveam un întreg viitor în faţă.
Credeam că dacă mai gustam o dată din acel burger
şi mă simţeam la fel pentru încă o noapte,
încât să pot tăia un lucru de listă, şi să mă maturizez,
să lucrez pentru o bancă idioată şi să fiu fericit.
Ştiţi ceva, burgeria nu a dispărut.
S-a mutat într-o altă locaţie.
Şi vă pot spune unde este pentru o sută de dolari.
O sută de dolari ? E o nebunie.
Hai să-l plătim.
Am plătit taxiul.
Nu am bani la mine. N-am mai lucrat din martie.
Dacă ar exista o cale mai uşoară şi mai convenabilă
să facem rost de bani în momentul acesta.
Membră FDIC.
Aşa că l-am plătit şi 20 de minute mai târziu...
Mersi.
Marshall, ţine minte.
Ar putea să n-aibă acelaşi gust.
Locul s-a schimbat, tu te-ai schimbat, New York s-a schimbat.
Nu-ţi face prea multe speranţe, bine ?
Acesta este.
Da !
E acelaşi.
E cel mai bun burger din New York.
Hai, mâncaţi.
Astfel, după ce în sfârşit a gustat din nou burger-ul pe care l-a poftit atâţia ani,
Marshall s-a trezit a doua zi, şi-a pus pantalonii şi a plecat la serviciu.
Şi n-a mai privit niciodată în urmă.
Vreau să cumpăr cearşafuri micuţe pentru acest burger, să mă târăsc în chiflă,
să mă aşez comod şi să mor acolo.
Doamne.
Te vreau în mine.
Ce bun este.
Mă tem că îl voi lăsa gravid.
Dacă îl lasă gravid, piua pe puii de burger.
Nu e acesta.
- Ce ?! Nu se poate, Regis Philbin. - Fii serios.
- E strigător la cer. - E de necrezut.
Staţi aşa. Chiar este.
Traducerea şi adaptarea: achmed90