Du kan byta din dotters liv mot ett annat.
Om du går med på det, utsätts någon annan för det du själv gått igenom.
Fan!
–Eddie! –Hans hals var avskuren.
Esmeralda mördade sin fosterpappa, har jag hört.
–Du vet vad som hänt. –Det blir värre om vi inget gör.
Jag vet varför vattnet förgiftades. Varför får inte folk veta sanningen?
–Vad gör vi? De växer inte på träd. –Nej...
Geggan skyddar mot monstren. De som bor i skogen.
Flickan är ledsen. Hon håller på att försvinna.
–Fler barn kommer att försvinna. –En ensam galning vet sanningen.
–Vi borde gjort det för sju år sedan. –Förstår du riskerna för våra barn?
Jag gör det här för din skull.
–Emma, ta stövlarna. Det är blött. –Jag vet.
–Vill du ha pannkakor? –Ja.
Du får inte gå någonstans.
Silverhöjds vatten anses otjänligt, så kommunen ställer ut vattenbilar.
Undvik även kokt vatten, då det ännu är oklart vad som förorenat vattnet.
Kommunen arbetar med att få fram analyssvar.
Till dess får invånarna fylla på sina vattendunkar på Stora torget.
Emma!
Nej, nej, nej...
Emma! Emma!
Vi spärrar av huvudlederna.
–Får vi in folk från Forsebäck? –Ja.
Bilar som lämnar staden kontrolleras.
En enhet finns på södra länken, och fler kommer. De har Emmas uppgifter.
Utmärkt! Hemvärnet stärker insatsen.
De organiserar skallgång och spärrar av mindre skogsvägar.
Den här gången ligger vi steget före.
Jag behöver Tom. Har någon sett honom?
Tack.
–God morgon. Har du lyckats sova? –Ska vi prata nu?
Jag ska till stationen först, men sedan ska du få berätta vad du vet.
–Får jag åka hem så länge? –Nej, jag är ledsen. Regler, du vet.
Jag tog faktiskt med din telefon, men låt det stanna mellan oss.
Det är väl inte mycket till wi-fi i de här väggarna ändå, antar jag.
Försök att äta lite också, och få lite näring i dig, så ses vi sedan.
–Vad liten. Hur lång tid tar det? –Tills vattnet är rent.
–Han växer snabbare ju mer han äter. –Mata honom ordentligt, då.
–Mat kostar pengar. –Jaha.
Så.
Wass. Jaha, när hände det här?
Okej, adress?
Ja, jag kommer direkt. Bra.
Hej då!
–Du såg ingen annan? –Nej.
Inget annat misstänkt? En röd pickup?
Nej. Ingenting.
Har du fått några krav eller hot? Telefonsamtal? Brev?
Dörren stod öppen, så Emma måste ha gått ut. Jacka och stövlar saknas.
–Kan hon ha gått i väg på egen hand? –Nej, det skulle hon aldrig göra.
Hon vet att hon inte får.
Det är någon som har tagit henne, det måste vara någon som tagit henne!
Och du har ingen aning om vem?
Vi utgår från att det är samma som tog Anton.
Nej, det kan det inte vara, för han är...
Det kan det inte vara, för han vad då?
Två barn till styrelsemedlemmar i Thörnblad cellulosa är borta.
–Är det en slump? –Jag vet inte.
Och spåren av gärningsmannen finns i den gamla fabriken, ägd av företaget.
–Vill du ens att vi hittar Emma? –Vilken jävla fråga! Det är klart!
–Du ljuger. Vet du vem som tog henne? –Jag vet ingenting. Jag måste hem.
Jag vill bara att Emma ska komma hem.
Jag fixar någon som kör hem dig.
–Jag hinner nog inte. –Det tar bara en kvart.
Men vi har alla vägspärrar...
Hej. Jeanette Eriksson. Jag sitter i styrelsen på Thörnblad cellulosa.
Jag vet inte hur mycket du vet. Min dotter Emma... Någon har tagit henne.
–Din dotter försvann ju också. –Hon drunknade.
Tänk om den som tog Anton och Emma också tog Josefine.
Josefine försvann för sju år sedan.
Pratade du med din pappa om vad som hände Josefine?
–Nej, men jag har jättebråttom... –Han varnade oss, vi lyssnade inte.
–Har du sagt det här till polisen? –Nej, polisen kan inte hjälpa mig.
Men du kan hjälpa mig. Du vet ju hur det känns att förlora ett barn.
Hej. – Jag har nycklarna, Jeanette, så vi kan åka.
Sälj inte din pappas företagsandelar till Borén.
–Lova mig det. Lova mig det. –Ja.
Lova mig att du hjälper mig att hitta Emma. Snälla. Snälla.
Kom.
Ska vi börja, då?
Jag minns inte så mycket. Men jag vet att jag inte har dödat Eddie.
Berätta bara det du minns, okej.
Eddie bad mig följa med upp på övervåningen–
–för han ville visa mig något.
Vad ville han visa dig?
En kniv.
Den här?
–Hotade han dig? –Nej.
Han visade bara upp den för mig...
...och sa att han hade hört att jag gillar knivar.
Rörde du vid kniven? Kommer vi att hitta dina fingeravtryck på den?
Sedan försökte han kyssa mig och ta av mig min tröja–
–men jag sa att jag inte ville det. Jag sa nej.
Vad gjorde han då?
Han sa att jag kunde få kniven, om jag gick med på att hångla med honom.
Så då gjorde jag det.
Kan någon annan ha varit i rummet? Kan någon ha attackerat er?
Jag vet inte. Det är bara helt svart, liksom.
Jag måste ha blivit drogad.
–Blodproven visar om det är sant. –Det är sant!
Ja, ja, jag tror dig.
–Vad hände sedan? –Jag minns bara...
...att jag är ensam i rummet, och det är en massa blod överallt.
Så ser jag Eddie... Han bara ligger där.
–Då springer jag därifrån. –Ut genom fönstret på ovanvåningen?
När du sprang därifrån, minns du någon röd pickup parkerad i närheten?
Jag vet inte. Kanske.
Känner du igen den här mannen?
Nej, vem är det?
–Hej. Hur går det? –Det finns inga tecken på inbrott.
Inga tydliga spår runt huset, vad jag kan se.
Kan du gå in och tigga en fika, så jag kan arbeta ostört?
Tom ville ha mig vid en vägspärr...
Det kan vänta. Gå in och håll henne sällskap en stund, hon behöver det.
Hej, finns det möjlighet att få en kaffe? Tack.
–Du borde låta någon titta på det. –Nej, det är bara ett skrapsår.
Du har kommit till Eva Thörnblad. Jag kan inte ta ditt samt...
Victoria, kan du...
Det finns inte så mycket mer att göra här.
Stick upp till vägspärren vid norra leden.
–Tack för hjälpen med... –Ingen fara.
–Har du sett Eva Thörnblad i dag? –Ja, i garaget, på väg därifrån.
–Om du ser henne, be henne ringa mig. –Absolut.
–Släpp mig! –Nu lugnar vi ner oss.
Nu tar du det lugnt.
–Hej, Ylva. Vad får det vara i dag? –Fisk. Den ska inte vara härifrån.
Eva!
Du har kommit till Eva Thörn...
–Hur ligger vi till med vattnet? –Ylva kan det där, men det dröjer.
–Hur länge? –Jag håller er underrättade.
–Och flickan som försvann i morse? –Inga spår efter den som tog henne.
Och Eva Thörnblad? Det är för riskabelt att hon får härja fritt.
Jag har full kontroll över henne. Om det ändras, tar jag ett nytt beslut.
–Det hoppas jag. –Jag tänkte... Fan!
Varsågod.
Nästa.
Kaffe?
Det här ser mycket bättre ut, Börje. Jag är glad att du ändrade dig.
Det kommer att löna sig i längden, ska du se.
Även om mitt beslut nu är positivt, är förutsättningarna desamma.
Vi måste göra omfattande mätningar innan vi börjar provspränga.
Jag önskar att vi hade tid, men tyvärr är vi pressade tidsmässigt.
Så nu gäller det att du ser till att inget allvarligt inträffar.
Och som ett litet bevis på min tacksamhet...
...vill jag ge dig det här. Varsågod.
Det är ett stort nöje att få arbeta tillsammans dig.
–Thörnblad cellulosa förstör naturen! –De är hopplösa.
De har fått...
Hur länge tror du det dröjer innan folk börjar reagera, Gustaf?
–När ska ni ta ert ansvar? –En dag får ni stå till svars!
Tack.
Vi ses i morgon, allihop. Tack för i dag. Var rädda om er.
Det här var inget vidare upplyftande.
Vad har hänt?
Olof Gran hittades död. Drunkningsolycka.
Han hade ju druckit, naturligtvis.
Oj, oj, oj. Kände du honom väl?
Vi har knappt pratat sedan han blev uppsagd, men vi jobbade ihop.
I nästan 25 år.
Han var min handledare när jag började här.
Olof var en bra polis, faktiskt den bäste vi haft här.
Gav aldrig upp ett fall, på gott och ont.
Han förtjänade verkligen inte att dö på det här sättet.
–Jaha... –Hur gick det hos Jeanette Eriksson?
Eh, Jeanette... Jag hittade inget, men kanske teknikerna har bättre tur.
–Var är Eva? –Jag har inte sett henne.
–Har du provat ringa? –Ja.
Men Tom, hur är det? Du ser ut som om du inte sovit på flera dagar.
–Jag minns inte hur en säng ser ut. –Vill du vila lite?
Nej. Vi har fått SKL-svaren på mordet på Eddie Olsson. Jag går till häktet.
–Esmeralda undanhåller något. –Vad, Tom?
–Vi tar det sedan, –Jag går. Natti, natti.
–Eva. –Hej Eva, Gustaf Borén här.
–Hoppas allt är bra med dig. –Jag har inte tid att prata just nu.
Hedman har meddelat att allt är klart inför köpet av din pappas aktier.
Vi kan väl bestämma ett möte så vi får saken ur världen snarast möjligt?
Eva? Jag förstår om du är tveksam.
Men jag är beredd att köpa ut dig för dagens aktievärde plus 10 %.
–Jag hinner faktiskt inte prata nu. –Vänta. – Eva? Hallå?
God dag, polisen här. Körkort, tack.
–Har det hänt något? –Det är en vanlig rutinkontroll.
Vad har du där?
–Eva. Hej. –Hej, Victoria.
Du kan ta nästa bil.
–Fick Göran tag på dig? –Ja.
En unge till är borta. Sjuk jävel.
–Du, jag har lite bråttom. Kan jag..? –Ja, självfallet. Ha det bra.
En kvart. En kvart försenad.
Femton, sexton, efter fjorton...
Det är inte säkert att han hinner i dag. Han har jättemycket att göra.
Han ska göra upp något med den där Eva. Annars hade han varit här nu.
–Man jagar inte i finkläder, pappa. –Tyvärr, Nicklas, det går inte i dag.
Jag måste prata med din mamma. Vi får jaga en annan dag.
När kan vi ha dem här, tror du?
Inom några timmar. Papperen har varit färdiga sedan du bad mig om dem.
Det är bra, Gerda. Jag vill att vi kommer i gång så fort som möjligt.
–Jag bakade i går. –Tack.
Vet ni var ni ska börja?
Kan ju finnas var som helst. Skogen är stor.
Vi hade tänkt börja provspränga vid avverkningsytan, där det är rensat.
Men...
Vad är det, Gustaf?
Eva ska sälja Johans andelar, men hon har inte skrivit under ännu.
Jag vill ha det gjort innan arbetet påbörjas.
Du vet ju Johans planer. Vi kan inte riskera att även hon sätter sig emot.
Varför skulle hon göra det? Vet hon vad ni tänker göra?
Hon går där på gården bland Johans saker. Vem vet vad hon kan hitta?
Nicklas! Nicklas, sluta!
Nicklas, skärp dig!
Nicklas, nu kommer du ner hit.
Nicklas!
–Gerda... –Ja.
Hur är det? Du ser ju helt förstörd ut.
Nej, jag är bara lite trött.
Låt mig ta hand om det här. Det är ändå mitt fel.
Provsvaren visar att du inte var drogad.
Men jag minns ju ingenting.
–Är det säkert? –Ja, det är säkert!
–Du ljuger för mig. –Så du tror inte på mig längre?
Jag vill bara få rätsida på det här. Du sa att du aldrig rörde vid kniven–
–och ändå hittar vi dina fingeravtryck på den. Varför då?
–Jag vet faktiskt inte. –Du minns inte.
Kanske höll du ändå i kniven.
Han försökte tvinga sig på dig, och du försvarade dig.
–Du fick panik. –Sluta!
–Du tänkte inte döda honom... –Sluta, sa jag!
Flera av dina fosterpappor har anmält dig för att vara våldsam.
Vet du vad de där äckliga gubbarna försökte göra?
Jag försökte få dem att sluta. Vet du hur det är att vara så hjälplös?
Vet du hur det känns när ingen tror på en?!
Du sa att du trodde på mig! Du sa det. Du är fan precis som alla andra!
Hjälp...hjälp...
Du är snart hemma igen, hjärtat.
Snälla Eva, ring mig. Du måste lita på mig.
Jag vill hjälpa dig. Vi kan lösa...
Vad i hel... Tom. Tom!
Tom, för... Vad i helvete.
Åh, shit, shit. Håll ut, håll ut, Tom.
Det är Wass, det är Wass här. Skicka en ambulans till häktet på en gång.
Men gud, hur är det med dig? Behöver du hjälp med något? Ska du ha skjuts?
Nej.
Du borde inte vara och snurra här ute i det där tillståndet.
Jag vill inte ha någon skjuts, så du kan åka nu.
–Vart ska du? –Forsebäck, kan du köra dit?
Okej.
Nej... Nej, nej.
–Emma. –Mamma...
Ja, du ska få komma hem.
Du ska få komma hem.
Kom ut.
Gå.
Ner här.
Ner!
Trodde du att du skulle komma undan?
Du dödade min son.
Min älskade Eddie.
Vad hade han gjort dig?
Vad hade han gjort dig?!
Gör det!
Skjut.
Snälla.
Stick härifrån.
Stick härifrån! Dra åt helvete med dig. Dra åt helvete!
Så där, gumman, så.
Stanna! Jag skjuter.
Emma!
Emma! Emma!
Varför gör du så här, din jävel?
Du kan inte göra det här.
Om naturen får dig i sitt grepp, kommer den aldrig att släppa taget.
–Sluta! –Du är precis som alla andra.
Vi har fått in fler som blivit sjuka av vattnet. Jag behöver din hjälp.
Det blir bra där. Där.
Bra.
Helvete!
Så, kom igen nu. Försiktigt med den där.
Så.
Du får mer sedan, hjärtat. Jag lovar.
Jag lät henne bli tagen.
Hon är borta och det är mitt fel.
Emma Eriksson försvann från sitt hem tidigt i morse.
Frågan är om det finns en koppling till försvunne Anton Leander.
Brotten i Silverhöjd drar nu även till sig internationellt intresse.
Polisen är förtegen om detaljerna–
–och om ett tänkbart samband mellan morden och de försvunna barnen.
Emma?
Emma, är det du?
Emma! Emma, är det du?
Emma. Hon är borta.
–Hon är borta och det är mitt fel. –Var är du någonstans?
–På gården. –Stanna där, jag kommer.
–Hur kunde jag vara så jävla dum? –Lyssna på mig.
Gör ingenting, stanna där. Jag är på väg.
Vad gör du uppe?
Va?
Vad är det?
Fabriken? Det var ingen elak man kvar där, hjärtat. Jag kollade.
Är det något med tavlan?
Ska jag...
Vänta här.
Har du varit här med morfar?
Sov du.