- El facturarem cap a casa seva. - No. És probable que hi hagi més assassins.
Possiblement ambdós han parlat amb un psicòpata anomenat L.H.
Tots tenien en el seus ordinadors un enllaç al fòrum 'Temptacions'.
Sembla com si aquest L.H els esperonés a realitzar les seves fantasies.
Ha estat bé.
Se sentia bé. Ha estat agradable.
Fa 23 anys, aquí mateix, també va ser assassinat un matrimoni.
- Has d'esmorzar. - He de demanar perdó al teu col·lega.
Què et fa pensar que aquest imitador està relacionat amb els altres casos?
L.H. en podria ser el vincle.
- És mort. - Merda!
"Després del primer pecat hi arriba la indiferència" H. David Thoreau.
Si us plau... agafa'm la mà.
Espera. No corris.
Queda't aquí.
Prou!
Quiets! Em sap greu.
Ha estat un viatge molt llarg.
Anem.
- Hola. - Gràcies.
Següent.
Hola.
- Quin és el motiu del seu viatge? - Sóc artista.
- D'on ha vingut? - De Montreal.
- És rus? - Sí.
Parla molt bé el suec.
Sí, en parlo uns quants.
Gràcies.
Per molt anys, estimada Hanna...
- del teu pare. - El puc obrir?
Sí.
És fràgil?
Un jos d'escacs...
- T'agrada? - Sí, és clar. És... genial.
Però fa temps que no hi jugo.
Ho sé, però podríem tornar-hi.
És meravellós. Gràcies.
Aquest és el petit. El gran el veuràs serà aquesta nit.
- He reservat taula a Grand. - Un moment.
- Encara sortiu? - Què? En Fredik?
- Sí, en Fredrik. Encara sortiu? - No.
- Llavors, qui és? - La Jessica, que em felicita.
És una sonada.
No sempre hi sóc...
però quan fem coses junts és fantàstic.
Sí i tant.
Me n'he d'anar. L'escola, però...
Només es tracta de...
- viure una mica. - Què?
Aprofitar tot el que puguis.
Gràcies.
- Aquest vespre... fet? - No. Avui no pot ser.
He d'anar a fer un tomb amb la colla.
Però ha estat un bon detall.
He trobat una cosa.
Què és?
Un arxiu codificat.
"Quan es reprimeix l'ànima, aquesta es revolta.
I si ho penses, l'hauràs de fer."
La Vera ha ensumat més coses.
Aniré darrere d'ella.
Hòstia, puta...
- Té gust a benzina i merda d'oca. - A molta gent li agrada el cafè suec.
- Molta gent creu que Abba era un grup. - I tant que n'era.
- Tenen un museu i tot. - El meu condol.
- Una mica de merda d'oca? (birdshit) - Serà un plaer.
Birdshit és insult racista als blancs. No entenc la broma.
Aquí no tenim un terme semblant. No hi ha traducció possible.
Hauries d'haver dit oli. Aquí la sanitat és de franc i l'humor de vacances.
Sí. És clar.
- Déu meu... - Acaba-te'l.
- Què hi ha? - En Fille ha desxifrat la memòria USB.
Però no hi havia el que esperava.
Només aquestes cites de merda.
"Quan es reprimeix l'ànima, aquesta es revolta"
"Si ho penses, l'hauràs de fer. Lluita contra el verí de la moralitat."
"No hi ha res d'immoral. Només coses que fan sentir-te bé."
La Josephine no ha trobat cap coincidència.
- Així doncs, per què són a la memòria? - Una capa addicional xifrada.
Mireu això, la memòria és plena...
malgrat les cites n'ocupen només 39 kB.
Per tant, la resta està amagada.
- Com podrem veure-ho? - Em cal la contrasenya.
- Pots descobrir-la? - La trobaré. Dóna'm temps.
D'acord. Moltes gràcies.
Mikael, Kevin Sundquists, tenim el seu nom real i l'adreça.
- Markus Thulin. - Vivia amb la Lena, la seva mare.
- Has avisat? - Sí, hi ha anat la policia local.
- El pare va morir quan era petit. - Sense patró masculí.
Això et fa ser policia o bé assassí en sèrie.
- Com n'era el teu? - Un porc. Un borratxo de merda.
Prorc? En suec vol dir "taca"
- És clar. - Som-hi.
En Mark era bon jan.
El somni d'una mare. Però va canviar de sobte.
No tenia gaire amics.
Molt bo a l'escola però un desastre fent amics.
- No sempre va ser tan solitari. - Què li va passar?
Després de la mort del meu marit, ens vam quedar tot sols.
El que diuen què va fer...
crec que va ser culpa meva.
Passava dies i dies tancat a l'habitació navegant a l'internet.
- Quant fa? - Tres... no. Fa quatre anys.
Quan parlava amb ell es tornava agressiu.
Quan vaig adonar-me'n...
vaig decidir fer-lo fora.
- Vas ser tu qui el va matar? - Lena...
No. Vaig ser jo.
Volia matar-me.
El vaig matar.
De vegades, sortia de l'habitació
i semblava ben feliç.
Com si hagués trobat la raó de viure.
M'espantava. No sé per què, però ho feia.
Merda!
Lena, hauries d'ajudar-nos.
Hem de saber on vivia i trobar el seu ordinador.
Només podem fer el que podem abans que...
D'acord.
Quan vaig fer-lo fora, no va anar gaire lluny.
A la cabana del bosc.
El superheroi en acció...
No és massa elegant aquesta cortina?
Dimonis...
Merda...
"Quan es reprimeix l'ànima, aquesta es revola."
Una de les cites de la memòria USB en suec.
És la primera i darrere cosa que llegeix cada dia.
He trobat l'ordinador.
Markus Thulin, tenia 38 anys.
Massa tard.
No em molesta les formes, però les edats...
El professor en tenia 41 i el dentista 40.
La majoria dels assassins en sèrie comencen als 20 anys.
Amb 30 és excepcional. Però als 40 és massa tard.
L.H. n'és la diferència.
Sense ell només hi hauria fantasies.
L.H els diu que visquin les seves fantasies i l'obeeixen.
Si no enxampen L.H. mai podrem detenir els assassins.
- Andreij Grinko? - Sí.
Gràcies.
L'he fet.
Ho sé.
- Em deixes donar-te un consell? - Només si és molt necessari
- Acaba de fer 18 anys, oi? - 18, sí.
El que penses comprar-li... fes tot el contrari.
- Això és un consell? - Per qui era el tauler d'escacs?
- Quantes filles tens? - Cap, pel que sé.
- Gràcies a Déu. - Només vull aconsellar-te.
Fins aviat...
Adéu.
Merda...
- Hola. - Hola.
- Que m'assetges? - No més del compte.
Ahir eres fora del bar.
Generalment, la gent hi entra per fer un glop. I si volen, parlem.
Potser vindré a fer-ho. No hauries de parlar amb estranys.
Què t'ha passat?
- M'ha apunyalat un assassí en sèrie. - Esgarrifós.
I tant.
Com et dius?
- Conley. - Conley...
Els únics que no tenen nom són policies o assassins.
- D'acord. M'odies? - Els polis m'agraden molt.
- T'investigaré. - No t'agradarà.
Massa coses que et roden pel cap, oi?
Més que no et penses.
Què és això?
"Tunsbrödel"? Espera, puc fer-ho.
- Tördsblödel? - No, és 'tunnbrödrulle'.
És un idioma endimoniat. Mai n'aprendré a dir res.
Te'n sortiràs. Conley, et convido a una cervesa.
Maleïda sigui...
- Un altre joc d'escacs? - Una pistola.
- L.H. és l'objectiu? Què en sabem? - Sabem que utilitza internet...
per manipular la gent a realitzar les seves fantasies.
- O potser la seva. - Potser sí. Què en sabem?
- Tenim el kit d'assasí amb l'òliba. - Enviats o donats per L.H.
Hauríem d'esbrinar com els hi dóna. Serà la manera d'arribar-hi.
- Què més' - He mirat els fòrums...
les converses de L.H. són força coherents i ben calculades.
Un usuari obre un fil i L.H. comença a fer preguntes cada cop més profundes.
Tot veient la confiança que hi deixa l'usuari.
En 'Vlad' diu que vol ser Dràcula i beure sang de verges.
tot seguit, L.H. li demana quin gust hauria de tenir aquesta sang.
Vlad diu que no hi havia pensat i L.H. l'anomena estafador...
doncs n'hauria d'haver pensat si anava de debò.
- Quants poden haver passat la prova? - només hi ha estafadors al fòrum?
Els que pasen la prova, són enviats a un altre fòrum o forma de contacte.
Per això no hi eren ni el professor, ni el dentista ni l'imitador.
- Els fòrums són un cul de sac. - És com pescar anguiles al mar.
- Com les pesques? - Amb una xarxa.
- O amb un ganxo. - Un perfil fals. Parlaré amb l'FBI.
- Hem de fer-lo creïble. - Ho farem creure..
Mikael, només una cosa. Puc parlar?
Una companyia de transport ha perdut contacte amb un conductor seu...
fa tres dies a Umeå, en la E4.
Aquest matí a 3/4 de set s'ha trobat el cadàver...
- a 470 quilometres de Gävle. - I?
A 3/4 de nou n'han trobat un altre...
en un barranc al sud de Gävle, molt a prop de l'E4.
- I que hi tenen a veure amb nosaltres? - Les víctimes duien el mateix collaret.
Fem-hi un cop d'ull.
- Merda, Fredrik! - On vas?
- no n'has de fer res. - Vull ensenyar-te una cosa.
Per molts anys. Aquesta nit al Kent.
Gràcies. Però no hi podré anar.
- Espera! Pensava que avui ho faríem. - No podré.
- On vas amb aquest vestit? - Què cony et passa?
Vés amb la Jessica. Li agrada molt el Kent.
No hi hem trobat cap identificació.
Es podria tractar d'un d'aquells segrestadors de camions.
Li falta un braç, sense sabates.
Què ha dit?
Què li falta un braç i les sabates.
Caram. És policia la que...
Comprova si hi ha senyals d'agulles.
Ahir va ploure. Poca cosa hi trobarem.
Allà hi ha una cosa. Mirem a l'altra banda.
Ho veus?
Merda!
Et dic que en penso:
Qui ho va fer va aturar el camió allà davant...
I va llençar el cos aquí.
Com plovia el cadàver va ser arrossegat per l'aigua.
Va sortir per l'altra banda fins arribar al barranc.
- Josephine? - Sé com va morir el primer?
El van drogar i ofegar després. Han trobat un camió a Södertälje.
- Gràcies. - Adéu.
Aquests paios venen a menjar...
dormen als seus camions fins tard i se'n van pel matí.
Però aquest hi portava massa temps dins.
Més d'un dia. Vaig venir a veure si estava tot bé.
- Pobre nano. - El recordes?
Venen prop de 200 cada nit. Parlava en general.
- Quant feia d'alt el del barranc? - Per l'estil. Per què?
- El seient està mogut cap al davant. - Com sabem que no hi va baixar un nan?
- Hi teniu càmeres aquí? - Sí.
- Quant de temps hem de anar enrere? - Fins que va desaparèixer.
- Trigarà un temps. - Cap problema. Gràcies per tot.
Quins pebrots... qui pot fumar encara?
Tira enrere.
Comencem. A veure que hi trobem.
Vinga! Mou-te! Mou-te! Mou-te!
- El camió més llarg del món! - No cridis que no et sent...
Alto. Torna enrere.
Espera...
- És ell? - No ho sé.
Aquest camió dels collons el tapa.
Quiet. Envia l'imatge a Josephine per que l'analitzi.
És una dona.
Què t'ha passat?
T'he enviat sis missatges.
- Ets a la teva habitació? - Sí.
Vés a la finestra.
- Per què? - Només fes-ho.
D'acord...
- On ets? - Confies en mi?
Sí. No ho sé... potser.
- Estàs sola? - És clar.
- Treu-te el vestit. - Què dius?
Au, vinga. Treu-te el vestit.
Estàs sonat.
Sí. Tens raó. Me'n vaig.
No, espera!
- On ets? - Dempeus i mirant-te.
Estic esperant.
- I si ve algú? - És part del joc.
- Els sostenidors també. - Ara hi passa gent.
Doncs fantàstic.
- I si em veuen? - Encara millor.
Molt bé, perfecte.
Estàs sonat, ja t'ho he dit.
No la conec, però no mai segueixo els meus clients.
- Qui hi treballava ahir a la nit? - Dues cambreres...
un cuiner i el rentaplats. Vols els noms?
- I ara, qui hi ha? - Tothom.
Podries trobar un lloc tranquil on poder preguntar?
- Per descomptat. - També m'agradaria una llista amb els noms.
Hola?
Podríem parlar una estona?
Un moment.
Sóc policia, no suec.
Només vull parlar amb tu.
Si us plau...
- Hola. - Hola.
Parles anglès?
- Una mica. - Només vull parlar.
No estàs en problemes.
Què fas? Hi ha una noia?
- És la cambrera d'ahir. - Així fas les preguntes?
Si cal...
Sóc policia d'Estocolm. Em dic Eklund.
Pots sortir.
Hola.
- Policia d'Estocolm. - No vull parlar amb la policia.
Tant em fa si no tens permís de residència. Només unes preguntes.
Si parlo amb vosaltres em fotrà fora.
- El propietari? - Hauré de tornar a casa.
Si us plau, necessito la feina.
El propietari incompleix unes quantes lleis. Més val que no et faci res.
No et deportarem. Has vist aquesta noia?
Té un problema. Una mica com tu. L'has vist?
- La vaig servir ahir. - Ahir a la nit? Anava sola?
Al principi, sí. Portava un jersei quan va entrar...
després se'l va treure. Duia un vestit blanc.
- Se li va afegir algú? - Sí un conductor.
Un home gras i lleig. L'havia vist un parell de cops.
És vell, però no tant com tu.
Gràcies. Sembla que es coneguessin?
No. Es va presentar. Glenn.
No vaig sentir si ella li deia pel seu nom.
Van beure dos cops i se'n van anar.
- He d'anar a la feina. - Un parell més i prou.
- Com van pagar? Efectiu o targeta? - Ella va pagar en efectiu.
Després van marxar. Va dir que el seu camió era darrere el bar.
Els seus ulls estaven plens de dolor.
- Quina edat tenia? - 23, potser 25.
Josephine, pot mirar com es diu la noia de la foto?
I comprova si ha arribat res sobre conductors desapareguts.
Gràcies.
No és una assassina.
Tots eren homes i al voltant dels 40.
Malgrat tot, encara no podem descartar-la.
Si fos ella, com s'ho fa per dominar-los?
Són enormes. No els pot ni agafar del braç.
Sí, si els droga abans.
Benzodiazepina?
Potser sí.
Merda!
Es fa tard. Seguirem demà. D'acord?
Què coi passa amb aquests maleïts mussols?
Sabem que algú filma. Els mussols ho veuen tot.
I la contrasenya. No hi ha cap sinònim o un anagrama?
L'he intentat tot.
- Merda. - És tard. Anem a casa.
- Em quedaré una mica més. - N'estàs segur?
- Fins demà. - D'acord.
- Maggie, espera. - Corre, afanya't.
Estàs de broma? Vinga.
- D'on ha vingut? - Farem tard.
- Eres tu qui deia que no volia mullar-se. - No vull semblar un pal de fregar.
- Sempre he buscat un pal de fregar. - Sempre penses que sóc atractiva.
Fas que m'enamori de tu.
T'estimo, Tony.
- És dolent? - No.
- I aquesta mirada? Què passa? - Res.
Tu també m'estimes, oi? També pots dir-ho, no?
- Sembla que afluixa. - No, espera.
No diguis res llevat que ho vulguis.
T'estimo.
De debò t'ho dic.
No havia estimat ningú abans. Gairebé ni em conec.
- Les darreres comandes. - Què?
La darrera comanda. Un altra?
És clar.
- Com es diu aquesta cervesa? - Cervesa forta. T'agrada?
Sí. Funciona.
La cervesa és millor que el temps. En tots el sentits.
- Què vols dir? - Cura les ferides.
Però no arreglen jaquetes.
Puc donar-te el número d'una bona cosidora.
És una jaqueta vella...
- T'agrada el futbol? - El de debò o el soccer?
- El soccer. - L'odio.
Per a mi no hi ha més esport que el beisbol. I el Yankees, l'únic equip.
- El Sox han guanyat els darrers anys. - De debò?
- Els deus del beisbol deuen sentir llàstima per tu. - Ja veurem.
Prepareu-vos la propera temporada. No tindrem pietat.
- Per cert, em dic Charlie. - Ho diu a la porta.
- I tu deus ser un policia molt cruel. - Molt divertit...
A la nit quan plego, acostumo anar a un lloc...
per a relaxar-me.
- Tens gana? - Em moro de fam.
Però haig d'anar-me'n. Gràcies per la cervesa, Charlie.
A reveure, Conley.
www.addic7ed.com