Téhle říkám "cesta spisovatele".
Uvězněn mezi mylenkami.
- Jako ze ivota. Páni. - Co to... - Omlouvám se.
- Cooper je můj správce sociálních médií. - Otevři pusu.
- Ty jsi tu éf. - Pěkně.
- Pro jaký to je časopis? - Teen BeTween the Lines.
- Madam, jste v záběru. - Madam, jste v záběru.
- Dobře. - Pořád v záběru.
- V záběru. V záběru. - Váně? To bude moje chyba.
- Mohla jsem jít doleva nebo doprava. - Pánové, dáme si přestávku.
Nebo jak by řekl Pepperwood "Nech nů v suchu."
- #NechNůVSuchu... - Hu tak.
- #NechNůVSuchu... - Hashtag.
Musím jít za svým editorem, promluvíme si o novém Pepperwoodovi.
O tom, co jsi psal v Evropě? Zamiluje si to.
Mnohem víc ne ta poslední, co vydal. Dede, holka s poruchou pozornosti.
- To neudrelo ani moji pozornost. - Pěknej stěr.
- Ty jsi dneska rozjetá, holka. - To si pi, e jsem. Teď pracuju.
S Russellem stavíme knihovny. Donutil mě vyhrnout si rukávy a pustit se do toho.
Haló, tady je Jessica Dayová z Schillerova Fondu.
Volám, abych ověřila, e toto je pořád číslo pana Marvina Linklevera.
Je? Polu vám ek na toto jméno.
A dodělá L, tak tohle je první várka M.
Zní to jako otravná práce, to ti nevadí?
- Přikláním se k ne. - Poslouchám.
Ale aspoň mám čas si zajít na oběd se Cece.
- Oslavujeme, e jsem získala tuhle skvělou novou práci. - Tak to jo.
Jak je, lidi? Co tady děláte?
Koukejte, co jsem nael. Dvd set Tří muů.
- Nemluvně i Mladá dáma. To musím vidět. - Winstone?
- Jak dlouho jsi tady? - Moc dlouho ne, tři, čtyři, pět hodin.
- Tak nějak. - Nebydlí tady.
- Stěhuju se pomalu. - Povinnost volá.
To je Russell. Můj éf.
Ahoj, Russelle, jak je? Co se děje? Dneska má velkou schůzi.
Ano, seenu nějaké kuely na parkování.
- Madam, jste v záběru. - Váně?
Ano, v záběru. Pořád, pořád. Pořád v záběru. V záběru.
- V záběru. - Vydr, Russelle,
musím se vyplazit ze svého bytu.
V záběru, v záběru, v záběru, v záběru, v záběru, v záběru.
New Girl S07E02 Tuesday Meeting
Překlad: Pajky a Gabik www.serialzone.cz
Cece, byl jsem vzhůru celou noc a snail se uspat Ruth. ílím z toho.
Cítím se jako třetí dějství filmu od Darrena Aronofskyho.
- Na zdraví, tati. - To mi povídej, taky jsem hotová.
Myslím, e jsem si ráno oblékla tvoje prádlo.
Upřímně, jednou jsem měl tvoje prádlo na józe.
- Ruth, nechce si jít lehnout? - Ani náhodou.
Kdy půjde, napíu ti ek na 6 tisíc dolarů.
- eky, eky, hurá eky. - To nevylo, jak jsem plánoval.
Ví co, jediný, co musím udělat, je, vyrazit na ten oběd s Jess.
- Co bude sranda. - Pojďme hrát Paci-paci.
Promiň, e mluvím o zábavě, kdy musí být doma.
Ne, teď máme dítě. Jeden z nás by si měl uívat ivota.
Má pravdu, máme si uívat ivota.
Jdi na svůj dospěláckej oběd. Jez, pij
a pak přijď domů a vyprávěj mi o světě tam venku.
Připomeň mě lidem.
Cece, miluju tě. Cece? Jsi tam?
- Hrajeme Paci-paci. - Snaím se.
Nicku, nevím, kde začít.
Já vím, Pepperwood dospívá. Začíná se překonávat.
Nesnesitelný. Co je to za slaďárnu?
Má dvě kapitoly, jak Pepperwood a Jessica Nightová jí croissanty v posteli.
Chytají pírko na ulici dláděné kostkami?
Zamiloval se, Merle. A pak byl znovu zrozen.
A kdy nad tím tak přemýlí, tak je to milé.
Tohle jsem zail miliónkrát. Změnil se ti ivot a ztratil jsi múzu.
- Tohle nemůu vydat. - Coe? Co tím myslí, Pepperwood končí?
Moná to tak má být. Moná můe zkusit něco nového.
- Má i jiné nápady, ne? - Jistě, mraky.
- Dobře. - Hromady.
- Skvěle. - Ale mám je doma u počítače.
Tak přijď zítra, nadhoď mi tři nejlepí a uvidíme, co z toho bude.
Ne, chci ti jich nadhodit deset.
- Nadhodím ti tři. - Necháme to na třech, to zní...
- Ahoj, holka. - Ahoj, holka.
- Mám radost, e se scházíme. - Tak ráda tě vidím.
- Oslava tvé nové práce. - Dvě tvrdě pracující eny.
Dobře, sedněme si. Jsem hotová. Ruth byla celou noc vzhůru.
S dovolením, mladíku, můeme dostat dvě sklenky
Chardonnay!
- A k tomu kafe. - Děláme to!
Děláme to! Take s Ruth to není jednoduchý,
ale kdy u nespí, tak aspoň, e u netrénuje na nočník.
- Copak, zlatíčko? - Je to tady.
Dobře, jdeme na to. Jdeme.
- Obsazeno. - Proč je taka pořád v koupelně?
Nevím, zlatíčko. Tohle půjde, to je ono.
- Dobře... - To bylo těsný.
Upřímně, potřebuju nějaký čas pro dospělé.
To byla rychlost, to se mi líbí. Ale jsme tady oslavovat tebe.
Tak mi řekni o té práci.
Ví, je to skvělý. Vak ví, velká kancelář.
- Zajímavá a důleitá práce. - Vydělat peníze, to se mi líbí.
Dobře.
Upřímně, asi dám po obědě výpověď.
- Coe? - Můe být tohle na tebe?
Dobře, heroin je v zásobníku na plenky a utěrky jsou ve skříňce.
Páni, ta má těstí, mít tři táty.
Ahoj, viděl jsi to?
- Ale no tak. - Ti tři troubové právě dali heroin do zásobníku na plenky.
- To je jízda! - Winstone, proč jsi tady?
- Bavit se. - Proč jsi tady ty?
- Ticho, Ruth spí. - V mojí posteli? Tys dal to dítě...
Ano a převlékl jsem povlečení. Je víc ne jasný, která strana je tvoje.
- Přistien. - Ruth nespala u 24 hodin,
take jsem ji vozil kolem v autě a řekla mi, e potřebuje na záchod,
tak jsem ji vzal sem. A na záchodě odpadla.
To bylo pěkný. Upřímně mi tě to připomnělo.
- To je super... - Udělal jsem 70 fotek. - Ale to je... - Počkat, počkat.
Vidíte to? Teď mi to docvaklo.
Tři mui a mladá dáma. Jeden, dva, tři.
- Měli bychom tenhle film udělat s Ruth. - Winstone, nemůe udělat film.
Co ten blboun Guttenberg maluje na zdi?
Kdy jsem takhle unavenej, tak mi slova zní divně.
Stalo se ti to někdy? Třeba Gu-Guttenberg.
- Gu... - Gu... - Gu... - To by stačilo. - Gu'enberg.
Merlovi se nelíbil můj poslední příběh. Řekl, e Pepperwood končí.
- Coe? - Já ho zabiju.
Chce, abych mu představil zítra nějaké nové nápady.
- Mrtvole nemůe nic říct. - Přestaň. Nikdo nikoho nezabije.
- Dobře. - Pravda je, e mám něco nového.
A rád bych to představil vám.
- Je tvrdý. - Dobře. - Je kontroverzní. - Páni.
Je pro volbu. Je to senátor Dikobraz.
- To nezní dobře. - Otázka pro autora. - Ne, díky.
Senátor Dikobraz. Jak si nasazuje kravatu?
- Dobrá otázka. - Boe.
Nevím, co třeba pusou?
To chci říct. Nemám odpovědi.
Pepperwood byl vechno, co jsem měl. Teď nemám nic.
Jsem jako dřevorubec, co nemůe najít ádný...
- Dřevo. - Dřevo! Vidí, nic nemám.
Věděl jsem to! Nic nemám!
- Jsem vzhůru. - Myslím, e Ruth je vzhůru. - Váně, Winstone?
Počkej, take ty dělá Russellovi papíry?
Ty, Jessica Dayová, bývalá ředitelka celé koly dělá papírování?
Ne, holka. Ne, vydr chvilku.
Jak na tebe působí ta kombinace kafe a vína?
Srdce mi bije jako o ivot, ale čas se pěkně vleče,
take se to vyrovnává. Počkat, proč dává výpověď?
Má pár lidí, kterým věří a já jsem ze vech rozhodnutí vynechaná.
- Klasika. - Abys věděla, dává si cukr do vína.
Dělám ouvej. Počkej, ne, udělala jsem mňamku.
- Ví, co je nejhorí? - Povídej.
Kadé úterý má obědy s pár lidmi z kanceláře,
- ale nikdy mě nepozval. - Kočko.
- Ano, kočko. - Kadá ena má "úterní porady",
na které není pozvaná. Kolikrát se ti stalo,
e jsi byla vynechaná z něco důleitého nebo přehlasovaná,
nebo ignorovaná, protoe jsi jediná ena v místnosti?
Bylo to jiné, kdy jsem měla vlastní společnost,
ale od té doby, co jsem se spojila s GKM,
musela jsem se začít vypořádávat s muskou hloupostí.
- Co to je? - To je prsní pumpa, Kene.
Řekla jsem, e potřebuju pumpovat a vy jste nepřeloili schůzi, take tak.
Teď ke kampani na díny. Který z těchto pánů říká:
"Bavím se v Torontu"?
Take tam půl hodiny seděli
a sledovali mě, jako by to bylo dojení krávy.
Jo, tvoje bradavky v tom vypadají jako pizza koláčky.
- Ano, vypadají. - Ví co? To není poprvé,
co jsem vynechaná z úterní porady. Pamatuje mou první práci ve správě?
Rozpočet je pořád moc vysoký.
Víte, moná je to tím počtem výletů, na které jezdíme.
- Co ten počet výletů? - Jo, přesně.
- Skvělý nápad. - Přesně to jsem teď řekla.
Myslím, e na to budeme muset pouít dopravní rozpočet.
Tady je ílený nápad.
Co kdy na to pouijeme dopravní rozpočet?
Ben, Ben, Ben, Ben!
Z úterních porad jsem vynechávaná, co si pamatuju.
Ano, přesně. Systém je patný a já necítím tvář.
- To je dobře? - Já nevím.
To patří do ohně.
- Páni. - Čau, kluci. - Co to tady má, kamaráde? Ohníček v pokoji?
- To vypadá bezpečně. - Neboj, postarám se o to.
Měl jsem vědět, e to je whisky.
Kluci, nechte mě se nenávidět a s tím i ve, co jsem vytvořil.
To stačí. Musím zavolat Merlovi a říct mu, e nic nemám.
Moje kariéra je u konce. Pepperwood je ve, co jsem měl.
- Jsem vyřízenej. - Já jsem tříletá. - To kadej ví, Ruth.
Podívej, Nicku, nebude volat Merlovi.
Zítra tam půjde a udělá...
- Vstávej, tati! - A udělá skvělou, prvotřídní práci.
Nicku, má spousty nápadů. Spousty bloků na nápady.
- Nechci to slyet. - Tady to je.
Nevadí, nakreslil jsi bluditě.
Bluditě a pak jsi ho nemohl vyřeit. el jsi přímo skrz zeď.
Bylo to těký bluditě.
Tohle je jen seznam slov, co se rýmují se slovem měsíc.
Ale pak tady hned má "houska". Měsíc, vězíc, děsíc, houska?
- Co to sakra je? - U nejsou dalí slova, co se rýmují na měsíc.
- Vítězíc? - Přesně to říkám.
Nic nemám... Pepperwood byl vechno, co jsem měl.
Nemám nic.
- Ty jsi pan Poseroutka. - Prosím, to mi teď neříkej.
Něčím si teď procházím, tak mi to prosím neříkej.
- Prosím, neříkej mi tak. - Dobře, pane Poseroutko.
Ne, ty jsi Poseroutka.
Jasný? Schmidte, co mám dělat?
- Co ode mě chce? Co mám udělat? - Dřív jsi rád napravoval můj ivot.
- Ne se někdo narodil. - U jsme někde jinde.
Musím utírat zadek jí. Musím ho utírat sobě. Nemůu ho utírat jetě i tobě.
Můu se přidat? Tak nic.
Tak já končím, zavolám Merleovi a povím mu, e nemám ádný nápad.
Ruth, broučku, pohlídala bys strejdu Nicka,
zatímco budu mluvit se strejdou Winstonem?
- Dobrá. Pojď za mnou. - Půjdu, pokud budu chtít.
- Honem. - Dobře, u jdu.
- Pokud tady někdo velí, tak jsem to já. - Já nám velím.
Ví, myslel jsem si, e Nick je Gutterberg,
ale on je asi mladá dáma.
Winstone, soustřeď se. Potýkáme se s panikařícím muem.
Musíme mu připomenout, e má dobré nápady.
Máme jetě nějaké deníky s nápady? Protoe tohle jsou nesmysly.
Četl jsem to a u s ním nechci kamarádit.
Třeba to nemusí být jeho poznámky.
Můe to být cokoliv. Pohledej něco.
Ví co? Ano. Ano. Tak jo.
Dobrá. "Vichni reakcionáři jsou papíroví tygři."
"Vzhledově nahání reakcionáři hrůzu, ale ve skutečnosti tak mocní nejsou."
- To člověka zaujme. - Jo.
- Co je to? - Maova Rudá kníka.
- Ten čínský komunistický manifest? - Ano.
- Přečti to znovu. - "Vichni reakcionáři jsou papíroví tygři."
Ví, co nechápu? Jak dlouho u si myslím, e za to můu. Je to dobrý?
- Proč musím skončit já? - Ano! Přesně tak. Ví co?
- Řekni mi, co je za den. - Úterý.
- Řekni mi, kam jdeme. - Na úterní poradu.
Na poslední úterní poradu, kam mě nepozvali.
Připite si to na seznam, vy ulpasové.
Přesně tak. Jsem teď opilá a naprosto probraná.
Tyhle aty mi dal tatínek.
Mě tvůj tatínek taky oblékal, Ruth.
- Proč? - Protoe se staral.
- Proč? - To fakt nevím, ale je to tak.
- Proč? - Ne ses narodila, tak jsem byl já jeho malá holčička.
Nicku. Hele, co jsme nali.
Zapomenuté mistrovské dílo. To musí slyet. Má to v sobě.
"Vichni reakcionáři jsou papíroví tygři.
"Vzhledově nahání reakcionáři hrůzu,
ale ve skutečnosti tak mocní nejsou."
A tohle? To je jen začátek.
Nepamatuju si, e bych to psal. Ale zní to jako mé psaní.
Zamysli se. Pořád říká věci jako
"ale ve skutečnosti tak mocní nejsou".
Kdy je řeč o reakcionářích.
- To jsem napsal? - Se podívej. Byls to ty.
- ílený. - Mrknu na to. - Musí si věřit, Nicku.
Pořád to v sobě má. Je to síla. Je to fakt síla.
Myslím, e je to jasný. Jsem zpátky, hoi.
- No nekecej! - Jsem super spisovatel.
- Jo, to jsi, chlape. - Jsi moc dobrý. - Nejlepí.
Kdybych byl červená bota, kam bych se schoval?
Boínku.
Co tady? Ne.
- To je blázen. - Ztlum to.
Ruth konečně usnula. A co tu vůbec dělá?
- Dala ti má ena klíč? - Jo. Kdyby se něco stalo.
- Co se stalo? - Kdy tu mladou dámu nedostanou z Anglie,
- tak ji asi u nikdy neuvidí. - Kali na to.
Jestli se chce dívat, pus si to s titulkama.
Pokud se Ruth zase probudí, tak mě jebne.
Schmidte, jsi tu? Winstone! Winstone Bishope...
Udělám to zas.
Nech toho. Prosím. Proč nepíe?
Psal jsem, ale bylo to tak inspirující,
e jsem zajel rovnou za Merlem.
"Revolucionářská kultura je mocnou zbraní revoluce
- pro iroké masy lidí." - Jak e se to jmenuje?
- Johnnyho velký den v práci. - Dobrý. Mám pro tebe jiný název.
- Maova Rudá kníka? - Prosím, ticho.
- Maova Rudá kníka? - Ticho, ticho!
Lhali jste. Lhali jste mi.
- Neber to jako le. - Dobrá.
Neber to jako le a bude v pohodě.
A teď u nejsem jen trouba se patnými nápady,
- ale odporný komou! - Prosím!
- A ty ví, e nejsem komou. - Neznám tvoje osobní názory.
- Ty nezná moje osobní názory? - Dost! - Začnu se hádat.
Nemysleli jsme si, e to takhle předá editorovi.
Chtěli jsme tě jen inspirovat. Proč tu kníku vůbec má?
- Kdy vidí červenou kníku, tak ji koupí. - Co modré? - Ty ne.
- luté? - Popřemýlí. - To je fakt. - Ahoj, tati.
Ne. Dítě, proboha.
Můj ty boe. Vím, co musíme udělat.
Dobrou, milá, mí kámoi jsou lháři.
Jen jsme ti chtěli pomoct se psaním...
Hoi, vidíte, co děláme? Tři mue a mladou dámu.
- Winstone, nemůe dělat film. - Nejde to.
Ale jo. Cokoliv kromě dokumentů, protoe ty u se staly.
Harmonie na tři. Raz, dva, tři.
Dobrou noc.
Nejsem unavená.
- uk, uk, Russelle. - Kdo je tam?
- Dvě eny. - Jaké dvě eny? - Co vchází. - Jaké eny, co vchází?
To jsme probíraly, Cece. To nemá říkat.
Přesně tenhle přínos jsem měl na mysli.
Russelle? Musíme si promluvit.
- Tahle energie mě děsí. - To by měla. To by teda měla.
- Ona je opilá? - Jo. Měla čtyři sklenky Chardonnay
a dvě konvice kávy. A já jsem opilá zlostí.
- uk, uk, hoi. Otevřete své dveře do mozku. - Sedni si, Cece. - Dobře.
Celý ivot jsem to nechávala být, ale to u skončilo.
Moná mě na této poradě nechcete, ale já sem patřím.
- Jo, to asi ne. - Smůla, Russelle.
Vtrhnu vám sem.
Dobrou enu nesloíte.
Cece, sedni si.
- Dobrá. - Jen proto, e jsem ena, nemůu ničím přispět? Tak sledujte.
Protoe si přisunu idli a vstupuju do hry.
Dobře. Pánové, tohle je Jessica Dayová.
Jessico, tohle je má podpůrná skupina rozvedených otců.
Setkáváme se kadé úterý.
Tak proto brečíte. U to chápu.
Rozvedení otci?
Můj táta je rozvedený otec.
Vae děti budou v pohodě.
Docela. Moná si zaijí kruné chvíle.
Líbí se mi vae občerstvení.
Russelle, já vím, e se na mě nejspí zlobí z mnoha důvodů.
A to neví o tom, e se moje kamarádka vyzvracela do uplíku na recepci.
- Chtěl jsem ti říct... - Ne, já jsem ti chtěla říct,.
- e jsem chtěla dát ráno výpověď. - Počkej, ty končí?
Ale rozmyslela jsem si to, protoe vím, e pro ty koly můu něco udělat,
kdy mi to dovolí.
Vím, e s tou poradou jsem byla vedle, ale musí uznat,
- e mi nedává skutečnou práci. - To je pravda. - Proč?
Nebere mě jako sobě rovnou? Jestli ne, tak se to musí změnit.
Ne, tím to není.
Jess, jsi tady nová a já mám problémy s důvěrou.
Asi kvůli své třetí eně, Jackie.
Zrovna jsme to probírali s rozvedenými otci...
Počkej, já myslela, e tvá čtvrtá ena byla Jackie.
- Vzal jsem si dvě Jackie. - Hned po sobě? - Jo. Jsou příbuzné.
Je to komplikované. Hele, musím to napravit.
Najal jsem tě, protoe jsi ten pravý člověk, co tady něco dokáe.
Take bych ti to měl asi umonit.
- Nebude toho litovat. - Dobrá.
Kdy u se tak bavíme, na záchod bychom měli dát tampóny.
- Spí? - Ne.
Já to vzdávám.
Tohle je má realita. U se nikdy nevyspím.
Strejdo Nicku, řekni mi pohádku.
Já? Ne, ne, ne. Já u to neumím, Ruth.
No tak, Nicku, ty to zvládne.
- Prosím? - Nicku, chce pohádku.
- Proč jí nějakou nepoví? - Myslel jsem, e chce spát, Schmidte.
To u neumím. Překonal jsem to.
- Mé tělo u neumí spát. - Dobrá, Ruth, chce pohádku? Má ji mít.
Byl jednou jeden kouzelný méďa a ten...
Já nevím, chodil na kouzelném laně do Seattlu.
Viděl jsi někdy kouzelného méďu?
- Ne. - Existuje to lano do Seattlu?
- O ádném nevím, Ruth. - To je děs.
Co po mně chce? Je pozdě večer, chtělas pohádku, nic lepího nemám.
Nebyl jsi nikdy malý jako já, strejdo Nicku?
Jasně e byl. Co tě nemá?
Narodil jsem se na studené a prázdné ulici v jiní části Chicaga.
Traduje se, samozřejmě bez důkazu, e jsem se odrodil já sám.
Na mé páté narozeniny se ozvalo klepání na dveře.
Přiskočil můj otec, vztyčil na nás palce, mrkl na mě,
pak vyskočil z okna, odrazil se a zdrhl pryč.
Neviděl jsem ho půl roku. Má jediná chůva
byla horská dráha v zábavním parku.
A balíček cigaret.
Devítiletí jsou v Chicagu jiní.
Spadl strom, trefil elektrické vedení,
jeho drát spadl přímo na bezdomovce a okem ho oivil.
To bylo skvělý.
Já ti nevím, začal jsem zpochybňovat existenci Boha.
Věřil jsem na osud a ten samý osud mě přivedl k eně, kterou dnes miluju.
Nicku, vra se. Co se stalo s tím pobudou?
Vstal, zatočil se a řekl: "Musím si najít práci." Potom odeel.
- Co kdybys to sepsal, Nicku? - O tom pobudovi?
- Jo. - Jo, proč ne?
- Tohle je dobrý. Fakt dobrý. - Dokázali jsme to, Schmidte.
Schmidte?
Boínku.
- Je čas jít spát. - Jo, ta káva asi vyprchává.
Za ten dneek moc děkuju.
I kdy mám teď kopu práce.
Jo, zmákne to. Bude to paráda.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
- Děkuju. - Můu ti říct tajemství?
- Jo. - Nevyčistím si dneska zuby.
Zajímavá volba.
- Děkuju. - No tak. To nechce.
Pus mě. Nejsem unavený.
- Jdi spát. - Jo, u tři hodiny jsi nemrkl. Honem.
Cece.
Miluju tě, ale smrdí ti z pusy.
Je to jako na smetiti.
- Dík, es to řekl nahlas. Vichni jsme si to mysleli. - Jo.
Čas jít spát. Máte jednu pohádku.
- Do toho, Nicku. - Tuhle jsem nazval "Timothy a chicagský pobuda".
- Dobrou, Schmidte a Cece. - "Co dělá v mý krabici?"
- Je čas jít spát. - Zabručel pobuda
- Nespali jste u týden, - na Timothyho,
s rozcuchanými vlasy a párem smutných hnědých očí
My musíme jít, ale vy počítejte ovečky...
- hledícími z krabice. - Dobrou, Schmidte a Cece...
Dobrou!
Překlad: Pajky a Gabik www.serialzone.cz