PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Dík, že jsi přijel tak rychle.
Na 3:27 ráno jsem žádné plány neměl.
Tu máš.
Začnete s Omarem.
Podle mě se bude lépe cítit s muži.
A Olivier?
Má nemocného syna, ale přijede.
To nevypadá dobře.
Stalo se to před třemi hodinami a už ho tu máme?
Lékařskou prohlídku odmítl, tak ho rovnou přivezli.
Volal už i prokurátor, kontroluje nás. Je to síla.
Potřebuju kávu.
Do prdele práce!
Údržbář dorazí až ráno.
Nevím o tom, že bych ti volala.
Dal mi vědět Omar.
Je 3:28. Vyšetřování začíná za přítomnosti poručíka Sarkissiana
a seržanta Matifa.
Zajímá nás, proč jste utíkal.
Vyrazili proti mně dva chlapi.
Byli v černém, jeden měl kapuci.
Nevěděl jsem, že jsou policisti.
- Měli běžné uniformy. - Měl jsem prostě strach.
Neutíkal jsem.
Běžel jste na vzduch.
Měl jsem pár skleniček a chtěl počkat, než sednu za volant.
Zavřeli jste všechny opilce v okresu Marais?
Ostatní nebyli od krve.
To je moje krev.
Z nějaké rvačky?
Ne. To je z toho, jak mě vaši kolegové srazili na zem.
Ověřoval tu krev někdo na protizločineckém?
Jo, já jim volala.
Při zatýkání se pral,
ale jestli se při pádu zranil, na 100 % nevědí.
- Prý jste krvácel už předtím. - No bezva...
To je lež.
V laborce zjistí, čí ta krev je.
Myslíš, že byl opilý?
Vypadá, že má odpověď na všechno. To nesnáším.
Tahle hra už mě unavuje.
Byl jsem bez vysvětlení dvě hodiny v poutech.
Chci to jen vyřešit a vrátit se domů k ženě a dětem.
Nemám tu co dělat. Řekněte jim to.
Vaši advokátku z toho vynechte.
Já budu mluvit s vámi.
Vytáhli mě kvůli tomu z postele, tak když už jsem tu,
ať mi to za to stojí.
Mohli byste mi pro začátek říct, koho že jsem to měl zabít?
Pane Lacombe, jste tu proto, že jsme kolem 0:30
našli jistého Rémiho Fabrettiho zraněného a v bezvědomí
na ulici Pot de Fer ve čtvrtém obvodu.
Podle prvních zpráv měl několik poranění na obličeji
i na celém těle, protože ho někdo zbil.
Převoz do nemocnice oběť nepřežila.
Kde jsi to vzal?
V automatu.
Je tvoje, donesu si nové.
Díky.
Jak je Leovi?
Vyhodil, co v něm bylo. Asi snědl něco hodně špatného.
Hlavně nic nenos sem.
Pane Lacombe, znáte tohoto muže?
FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA OBČANSKÝ PRŮKAZ, R. FABRETTI
Ne, neznám.
Jste si jistý?
Je to starší fotka.
Máme i fotky jeho mrtvoly, ale ty vážně vidět nechcete.
Nikdy jsem ho neviděl.
Jak to jde?
Jako případ, co na tebe hodí uprostřed noci.
O nic jsi nepřišel.
Má přidělenou právničku, ta je na tom hůř než on.
Tělo pana Fabrettiho našli jen pár minut po útoku.
Policie přijela v 0:35
a o osm minut později, tedy v 0:43, vás zadrželi při útěku...
Já neutíkal.
Jistě, pardon.
Rozdýchával jste náročnou večeři.
Kde jste byl v 0:30?
To si nevzpomínám. Z té restaurace jsem šel kolem...
Ve 23:45. A dál?
Pak jsem se procházel.
Podle všeho jste zpět za rodinou v tu chvíli
moc nespěchal.
Jak říkám, trochu jsem pil a...
Kde přesně jste se procházel?
To já nevím...
Bydlím na předměstí a tam nikdy nechodím.
Takže nám nejste schopen říct, kde jste celou tu hodinu byl?
To je slabé a neověřitelné alibi.
A taky naprostá kravina.
S tímhle nemám nic společného.
Proč bych na toho chlapa útočil?
Pan Fabretti byl ten večer v baru kousek od místa, kde ho našli.
Access. Znáte to tam?
Já v téhle čtvrti v životě nebyl.
Většina klientů Accessu je homosexuální, nebo korektně řečeno LGBT.
Pan Fabretti byl štamgast.
Možná ho někdo sledoval, když vyšel ven.
Nebo venku na někoho narazil.
Na Twitteru a Facebooku to rozebírají veškeré spolky.
Proto po nás prokurátor tak jde?
Chce poskytnout médiím prohlášení, že má podezřelého ve vazbě.
Ty útoky v posledních měsících...
- Chce jít příkladem. - Jo.
- Viděl ho někdo poblíž místa činu? - Zatím nemáme nic.
Na bezpečnostní kameře je žena, která tam prošla těsně před útokem.
Je potenciální svědek, ale zatím neznáme její totožnost.
Podle vás jsem ho zabil, protože je gay?
Jsem rád, že si rozumíme.
Vadí vám představa dvou mužů nebo dvou žen?
- Co vy na to? - To je nesmysl.
Odpovězte mi.
Je mi to jedno.
Toho chlapa neznám a je mi jedno, že je gay.
Proto jste mě zadrželi? Vypadám jako homofob?
To já nevím. Jak vypadá homofob?
To mě poučte, pane. Jak vypadá homofob?
Nebo antisemita?
Nebo rasista?
Povím vám to.
Zapadnou do davu, řídí ta samá auta
a v peněžence mají fotky jako všichni ostatní.
Umlátit někoho k smrti za to, jaký je, to už je něco jiného.
Většinou se snažíme zjistit, proč k trestnému činu došlo.
Hledáme logiku
osobních pohnutek, abychom pochopili, co se stalo.
Často najdeme polehčující okolnosti.
Pochop a odpusť.
Dnes ale ne.
Tady není co chápat a odpouštět.
Právně je to přitěžující okolnost.
Je pozdě.
Pokud mého klienta s tím útokem nic nepojí,
pojďme všichni spát.
Kromě toho, že nemá alibi, je od krve a chová se podezřele?
My na to přijdeme.
Přijdeme na to.
Řekněte nám, co jste dnes večer dělal, pane Lacombe.
Slavil jste něco s kolegy?
Ano, týmové výsledky prodeje.
Měli jsme úspěšný kvartál, i když trhu se teď zrovna nedaří.
Potřebovali jsme oddych.
- Co prodáváte? - Okna.
PVC, dřevo, technické materiály. Celou produktovou řadu.
Kdo na té večeři byl?
Celý tým, pět prodejců a já. Jmenoval jsem je, když mě zatkli.
Samí muži?
Jo, tak už to bývá.
Vyslechli jsme vaši servírku.
Zdá se, že vaši kolegové byli drsní
a komentovali její prsa.
Jeden byl i šmátravý.
Řekl jsem, že potřebovali vypustit páru.
Co nás koupili Dánové, máme nesmyslné prodejní cíle.
Vím, že se nechovali nejlíp, ale nebyla to taková hrůza.
Kam tím míříte?
Ta číšnice také zmínila, že jste při přípitku řval:
„Rozdrtíme ty buzny."
Těmi buznami jste myslel koho?
Prodejní tým Francka Mangina.
Hrajeme takovou hru.
Poslední dva roky mají lepší výsledky
a letos je možná porazíme.
Oni jsou všichni homosexuálové?
Ne, jistěže ne.
To se jen tak říká.
Jenom tak...
Jako na WhatsAppu, který s kolegy využíváte ke komunikaci?
Poznáváte svůj mobil?
To je soukromé, nemáte právo...
Jak víte kód?
Dal nám ho váš šéf.
Proč vám to vadí?
Máte co skrývat?
Ne.
Přečtu vám něco z toho,
co si píšete s týmem.
Potom mi řeknete, jestli to taky bylo „jen tak".
Takže 13. února:
„Naser si, ty buzno.
Tenhle týden děláš zápisy z porad ty."
Ne, ale...
Potom 2. dubna:
„Rozdrtíme ty buzny."
Zde asi hovoříte o tom druhém prodejním týmu.
Dále pak
před čtyřmi dny:
„Určitě by měl radši v prdeli obří péro."
Tak jo, je nám to jasné.
Nečtu vám to pro zábavu, pane Lacombe.
Je mi z toho zle.
Nesouhlasím s těmi přehnaně politicky korektními bláboly,
že nemůžeme o nikom říct nic.
Vím ale,
že si šest mužů, kteří jsou schopní psát si něco takového,
a navíc skončí opilí v homosexuální čtvrti,
říká o malér.
Lacombe,
zajímá nás, jestli jste večer skutečně neměl v úmyslu „rozdrtit ty buzny".
Co se stalo?
Šel jste ulicí, viděl ho líbat chlapa
a přišlo vám to odporné, tak jste ho s kamarády zbili?
Podívejte, že se ve firmě mého klienta
objevují nějaké stopy po homofobii, z něj nedělá vraha.
„Stopy homofobie". Vy jste úplná básnířka.
Poznámky si nechte na závěr výslechu, paní advokátko.
Víte, že takhle to chodí všude.
Lidi říkají věci, které tak nemyslí.
Vsadím se, že máte podobné věci napsané na záchodech.
Tak to na světě chodí.
„Tak to na světě chodí"?
„Vnitřní krvácení zřejmě způsobily četné zlomeniny žeber.
Podezření na zlomeninu krčního obratle,
četná poranění hlavy, rozdrcená klíční kost..."
Je to opravdu nutné?
To bych řekl.
Po 15 letech vězení za vraždu
to možná na světě bude chodit jinak.
To je prokurátor.
Co mu řekneš?
Že nemáme žádný důkaz a nezdá se, že ten chlap bude mluvit.
Víte...
mám pocit, že se vaše práce od té mojí tolik neliší.
Dnes v noci...
musíte jen prodat to, že jsem ho zabil já.
Tak já vám něco poradím.
Protože prodej je to,
čím se živím. A jsem v tom dobrý.
My posloucháme, frajere.
P-V-D.
Tuhle prodejní techniku u nás učíme nováčky.
P jako popis.
Vždycky musíte začít popisem výrobku.
Vy máte něco opravdu peprného, že?
Obyčejný chlápek, co se neovládne. Klasické monstrum.
To koupí každý.
V jako výhody.
Zákazník musí vidět, v čem je výhoda popisovaných vlastností.
Opět jasné.
Případ vyřešíte ještě tu noc.
Lidi mají klid a příběh je v novinách.
Jednoduše jsou všichni spokojení.
Problém je s D.
D jako důkaz.
Abyste uspěli, musíte výhody výrobku dokázat.
Může to být ukázka nebo pozitivní recenze klienta.
Tady začínáte mít problém.
Protože nemáte nic.
Ani špetku důkazu.
Není důkaz,
není obchod.
Začneme znovu.
Dáme si přestávku.
Vyšetřování přerušeno v 5:13.
Díky.
Ten hajzl to pod tlakem umí. Budeme tu celou noc.
Díky.
V pohodě?
Jo.
Co jsem zpátky, všechno jde přímo skvěle.
Kvůli Audrey?
To si sedne.
A zatím nesmím do výslechové místnosti ani nakouknout.
Já už nevím, Omare,
třeba ještě nejsem připravená.
Měla jsi nás na něj pustit víc.
Nevinní nezapomínají, když se jim to hodí.
Nikam jste nepostupovali, Gérarde.
Když to s podezřelým nikam nevede, musíš ustoupit.
To je fakt.
Snad na něm najdou krev oběti.
Pokud to bude Fabrettiho krev.
Výsledky DNA přijdou z laborky za dva dny
a na to prokurátor čekat nebude.
Určili totožnost té potenciální svědkyně?
Pořád nic.
Prokurátor nás slušně podělal.
Měli bychom ho podle tebe pustit z vazby?
To je tvoje rozhodnutí.
Ty jsi vedoucí týmu.
Díky za podporu.
Za hodinu se rozední a prokurátor chce podezřelého.
Dej mu ho, ať zabavíš novináře,
a on pak se soudcem rozhodne.
A pokud byl ve špatný čas na špatném místě?
To asi dneska nejvíc sedí na Rémiho Fabrettiho.
A ten se z toho nedostal.
Co myslíš ty?
Že se musíš přestat ptát na názory ostatních.
Snažíš se tu práci dělat zpoza zrcadla,
tak to ale nefunguje.
Jsi kapitánka týmu, ne trenérka.
Kapitán hraje na hřišti.
Pane Lacombe,
doufám, že jste si během pauzy odpočinul.
Je 5:30,
jsme kapitánka Larsenová a seržantka Serrová.
Budeme nyní pokračovat ve výslechu.
To se pobavíme.
Snad nebyla chyba natlačit tam Audrey.
Už tak je ta práce těžká, neměli bychom se bodat do zad.
V případu Weberové nás přece málem podělala.
A jak se chová k Laetitie.
Myslíš, že jsme debilní?
- Víme, co to tu hraješ. - Co prosím?
Hádají se a ty neděláš nic. Nevidíš, že je Laetitii špatně?
- Je to velká holka, bude v pohodě. - To tedy nevím.
Necháš to bouchnout a sám povedeš tým.
A řekni, že kecám.
O tom v každém případě rozhodne ředitel.
Vaše vysvětlení byla doteď naprosto věrohodná.
Možná jste se po odchodu z restaurace vážně procházel,
zranit vás skutečně mohli při zatýkání
a celkově jste mohl mít dnes smůlu.
Vy mi věříte?
Ne.
Myslím, že lžete, protože víte, že je v sázce váš život.
Souhlasí s tím celý můj tým i šéfové.
Až tak moc, že vás obětujeme.
Někoho obžalovat musíme.
Já to vím, vy to víte,
a přesto to pořád nevysvětlíte pořádně.
Ale je to pravda.
Pak zbývají dvě varianty.
Buď jste Rémiho Fabrettiho zabil a hrajete o čas,
nebo skrýváte něco dalšího.
Něco, co vás děsí víc než vyšetřování pro vraždu.
Tak mocných je jen pár věcí.
Proto si myslím, že se můj kolega seržant Matif předtím pletl.
Tenhle příběh je osobní.
Tak já se zeptám ještě jednou.
Znáte oběť, Rémiho Fabrettiho?
Odpovězte, prosím.
Ne, neznám ho.
Víte, já tu nejsem dlouho.
Něčeho jsem si ale všimla.
Muži a ženy, kteří seděli na vašem místě,
bojují s rozdílem mezi tím, kdo jsou,
a tím, jaké by je chtěli mít ostatní.
To je velký tlak.
Takové úvahy nás moc neposouvají.
Co vy víte o tlaku?
Hraji roli, ve které jsem prověřovaná denně.
Nutnost osvědčit se, skrývat pochybnosti,
strach ze zklamání...
hrstka chvil, kdy můžete dýchat
a být sám sebou.
Ten luxus si nelze dovolit často.
Kdo opravdu jste?
Zuřivý vedoucí týmu, kterého jsme z vás udělali?
Manažer posedlý cíli? Milující otec od rodiny?
To všechno dohromady?
Nebo něco jiného?
Nebudu vám tu znovu číst forenzní zprávu,
kterou kolega detailně vylíčil.
Zaujalo mě ale,
že měl Rémi Fabretti těsně před smrtí sexuální styk.
Za těmi bary jsou takové dvorky, kde se stálí klienti
rádi setkávají a řekněme,
že se tam lépe poznávají.
Proč mi to vykládáte?
Řekl jsem vám, že to tam neznám.
Konkrétně po tom aktu zbyly stopy slin
v okolí stydké kosti a oblasti genitálií oběti.
Jde mi jen o to, jestli ty stopy nejsou od vás.
Stačí porovnat výsledky DNA.
Určitě blafujete.
- Ta hodně riskuje. - On je úplně v háji.
Výsledky nám přijdou brzy.
Tohle je šílené.
Před hodinou jsem byl homofobní hajzl,
ale teď mi tu říkáte,
že jsem teplouš, co někoho vykouřil těsně před jeho vraždou.
To je...
Tak tohle je vaše práce?
Vy...
Lepíte na lidi nálepky a čekáte, která se udrží.
Řekněme, že jste šel po večeři do toho baru.
To snad ne.
Viděl jste Rémiho,
možná jste se potkali poprvé.
Říkám, že to není pravda.
V té čtvrti jsem nikdy nebyl a toho chlapa nepotkal.
Jsem 11 let ženatý.
Mám dvě úžasné dcery.
Mám na práci lepší věci než tančit v posraném baru
a dělat takové odpornosti!
- Takže ten bar znáte? - Neznám, to už jsem řekl.
Jak víte, že se tam tančí?
To se asi tančí v každém gay baru, ne?
Nebo jsem šel kolem a neuvědomil si...
Access má neprůhledná skla. Z ulice dovnitř vidět není.
On tam šel.
Po zatčení v tom baru ukazovali jeho fotku.
Nikdo ho nepoznal.
Tohle je šílené.
Naprosto šílené.
Každý má právo na soukromý život.
Většinou do něj ostatním nic není.
Dnes ale někdo přišel o život.
Chci vědět, co se stalo, a potřebuji vaši pomoc.
Řekněte mi něco o dcerách.
Kolik jim je?
Jak se jmenují?
Myslete na ně a na manželku.
Policie vám obrátí dům vzhůru nohama a bude se vyptávat.
Mohli by je znepokojit.
Takový zážitek zanechá následky.
Můžete je toho ušetřit a mluvit teď.
Tohle je Salomé.
Salomé a Nina.
Salomé je devět
a zbožňuje koně.
Jako by ji nezajímalo nic jiného.
Kdybyste viděly její pokoj...
Jsou všude.
Na tapetách, polštářích, závěsech.
A Nině je pět.
Akorát se učí číst.
Každý večer mi musí předčítat.
Ale poznám, že tu pohádku zná zpaměti.
Mám je obě hrozně rád.
Kdykoli se na ně podívám...
mám v krku knedlík.
Musí být těžké takhle všechno oddělovat.
Máte rodinu a kolegy
a potom svůj druhý život.
- Není mi dobře. - Můžeme si dát pauzu?
Ne, nemůžeme.
Jestli máte co říct, řekněte to teď.
Zbývá nám 24 hodin vazby.
Máme čas na vás vyhrabat špínu.
Otočíme váš život vzhůru nohama a něco najdeme.
Dcery budou mít co vyprávět.
Detaily, co jste přehlédl.
To nemusíte dělat.
Můžete zpovídat lidi, sledovat záznamy z kamer, najít vodítka.
Najdete někoho, kdo ty chlapy potkal.
Vy jste je viděl.
Ne.
Byl jste s Fabrettim, když se to stalo. Viděl jste to.
Ne, to není pravda.
Nikdo jiný nám nepomůže.
Já vám pomoct nemůžu.
Přijdu o všechno.
O práci, rodinu.
- Udělejte to pro Rémiho. - Udělejte to pro sebe.
Neštve vás už všem lhát?
I kdybych takový byl, kdo říká, že víte, co je pro mě dobré?
Ale to je jedno, protože nic z toho není pravda!
Tu máte.
Proč jste se odmítl nechat ošetřit?
Jste zraněný.
Skrýváte něco?
Nemáte rád doktory?
Nesnesete být nahý před cizími lidmi?
Nebudeme ztrácet čas.
Zujte se.
Prosím?
Boty. Sundejte si je.
I ponožky.
Jí hráblo.
To je úplný nesmysl.
Na prohlídku těla nemáte právo.
Chci vidět jen chodidla. To jeho důstojnost neuráží.
Já vás nepustím.
I kdyby to mělo být to poslední, co ve své kariéře udělám.
Nezastavíme ji?
Ne, počkej chvíli.
Lak na nehty nic nedokazuje.
Je hezký.
Jak se s ním cítíte? Já žádný nepoužívám.
Pomáhá mi přežít.
Nikdo to nevidí, ale já o tom vím.
S vaším týmem to musí být těžké.
Nemám jim to za zlé.
Nevědí, jaké to je, poslouchat ty zlé komentáře.
Jednou bych rád viděl, jak by se tvářili...
Tak rád bych
přišel ráno do práce
v šatech
a na podpatcích
a prostě...
si sedl do své kanceláře.
Co se stalo po té večeři?
To už dobře víte.
Potřebuji to slyšet od vás.
Baví vás ty peprné detaily?
Ne.
Je to váš příběh.
Tak chci slyšet vaši verzi.
Převlékl jsem se do Accessu.
Oblek jsem měl v tašce.
Chtěl jsem jen hodinu pro sebe, než půjdu domů.
Když si můžu užít ty vzácné chvíle sám pro sebe,
je to, jako bych najednou opravdu žil.
Každopádně
jsem chtěl drink. Nevěděl jsem, že tam bude.
Rémiho jste tedy znal?
Párkrát jsme se někde potkali.
Jen jsem ho tam zahlédl.
Znal jsem ho jen křestním.
Když jsem přišel,
byl sám u baru.
Šel jsem si s ním povídat
a hned jsme si sedli.
Myslím.
Potom to nabralo obrátky.
Potom jste šli na ten dvorek a měli tam sex?
Počkejte.
Tohle se nestává často. Nechodím ven kvůli tomu.
Většina transvestitů, co znám, jsou heterosexuálové.
Je pravda,
že občas spím s muži.
Ale...
miluji svou ženu,
jak emocionálně, tak fyzicky.
Hrozně rád se každý večer vracím k rodině,
ale rád bývám také ženou,
která byla dnes večer v Accessu.
Líbí se mi obojí.
Nechci si vybrat jen jedno.
No,
šli jsme na ten dvorek.
Líbal se tam ještě jeden pár.
Rychle odešli.
My tam taky nebyli dlouho.
Měli jsme jen hezkou společnou chvíli.
Když jsme se vraceli do baru,
viděli jsme je v dálce.
Kolik jich bylo?
Bylo jich pět.
Hlasitě se smáli.
Tak dobře tyhle typy znám.
Obtěžovali vás?
Byli mezi námi a barem. Všimli si nás.
Rémi kolem nich chtěl projít a ukázat, že se nebojí.
Ale...
Já jsem ho poprosil,
abychom šli druhou stranou.
Tak jsme odešli.
Otočil jsem se a šli za námi.
Slyšel jsem, jak se smějí
a nadávají nám. Byli čím dál blíž.
Rozběhli jsme se ulicí.
Nestačil jsem Rémimu, měl jsem podpatky.
Potom jsem upadl.
U toho jste si poranil ruku?
Zvedl jsem se a uviděl otevřený vchod pro zásobování.
Tak jsem se schoval.
Proběhli kolem mě, ale neviděli mě.
Všechno jsem to slyšel.
Křik, když ho obestoupili a byl v pasti.
Urážky,
rány.
Nemohl jsem se hýbat,
úplně jsem zamrzl.
Oni ho tam masakrovali
a já neudělal nic.
Počkal jsem, než odešli,
převlékl jsem se do obleku,
odlíčil jsem se,
schoval šaty,
tašku i ostatní věci do popelnice
a běžel k autu.
Nechal jsem ho tam.
Hrozně se stydím.
Bál jste se o život?
Ne.
V tu chvíli jsem strach neměl.
Nemyslel jsem na ně
ani na Rémiho.
Myslel jsem na svou ženu a dcery
a na to, co jim budu muset říct.
Kvůli...
téhle noční můře, která se neměla stát.
Tady to teď ukončíme.
Co se teď bude dít?
V tuto chvíli budeme předpokládat, že říkáte pravdu.
Vy se nikdy nevzdáte.
Budeme potřebovat co nejpřesnější popis těch mužů.
Pokud je zadržíme, požádáme vás o jejich identifikaci.
A možná vás předvoláme jako svědka.
Vzhledem k tlaku na případ je možné, že se veškeré podrobnosti uveřejní.
Nikdy předtím jsem o tom nikomu neřekl.
Děkuji za vaši odvahu.
Podepíšeš s panem Lacombem prohlášení?
Dobře. A zařídím jeho převoz.
Díky, žes mi zavolal.
Rádo se stalo.
Nezajdeme na snídani?
Jo.
Moc rád.
Moc se neraduj, je to jen snídaně.
To chápu.
Ty popisy předáme vyšetřujícím jednotkám. Dobře.
Děkuji, pane prokurátore. Vám také.
Dobře jsi to tu zvládla.
Výborně.
Prokurátor spokojený není.
Ale skórovala jsi, to se počítá.
Audrey.
Co?
To já to podělal s tou právničkou Weberové.
Kecal jsem kraviny a řekl jí o Laetitiině nemocenské,
nějak jsem nepřemýšlel.
Když mi to došlo, bylo už na rozmýšlení pozdě.
Proč jsi něco neřekl?
Vypadalo by to těsně před důchodem blbě.
A všichni mysleli, žes to byla ty.
Ano, myslel jsem, že tu nevydržíš ani 14 dní.
Měl bys dneska zajít za ředitelem.
To zajdu.
Budeme se muset podívat na tvůj přesun.
Jdu zkontrolovat syna a osprchovat se.
Tak zítra? Teda...
ještě dneska?
Jasně. Tak zatím.
A dobrá práce.
Překlad titulků: Anna Petráková