Zdravím, jsem americký poklad, Mel Brooks.
Pro některé z vás jsem hrdina.
Pro jiné pouhá legenda.
Před více než 40 lety jsem napsal a režíroval Dějiny světa, část první,
komediální filmový skeč, který ukazoval skutečné dějiny.
Taky jsem v tom hrál.
To možná byla chyba.
Když mě někdo jménem Hulu oslovil, jestli nechci udělat pokračování,
měl jsem dvě podmínky.
Zaprvé, musím vypadat stejně jako v roce 1981.
Tady jsem, přesně jak jsem vypadal.
To jsem měl svaly, co?
Mou druhou podmínkou bylo, že všechny záběry budou původní.
Nic z první části. Žádné opakování.
Bez dalších cavyků
vám představuji Dějiny světa, část druhá.
Koukejte. Jsem to ale namakanej.
Hitler na ledě.
A Adolf Hitler dnes nepodává výkon, v jaký doufal.
ZIMNÍ HRY
„Nadřazená rasa“ moc nadřazeně nevypadá.
Je těžké závodit na vysoké úrovni, když prohráváte válku na dvou frontách.
Ale ne.
Když takhle spadnete na ledě, vážně to bolí.
- Jo. - To teda, Trish.
A tím Adolf Hitler končí.
Podíváme se na skóre.
A budeme ho sledovat do zóny „kiss and cry“.
Je tu se svým dlouholetým trenérem Josephem Goebbelsem
a novomanželkou Evou Braunovou.
Diváci na ně házejí věci.
Uschlé kytky. A čekají na skóre. A je to tu.
- No teda. - No teda.
Jak se dalo čekat, jedna nula vedle druhé,
až na Francii, ti mu dali desítku, ti vichističtí srabi.
No teda.
Polsko mu bezostyšně říká, ať jde do prdele.
Už jsem to říkal a zopakuju to,
pokud v cizině stavíte koncentrační tábory,
musíte být na ledě bezchybní.
- Podívejte, jak vyvádí. - Ty jo.
Tohle se děje, když velí muži.
Řekl bych, že z toho asi bude jeden z těch memů s Hitlerem.
Viděli jste je?
- A... - Vidím luger.
- Vidím luger. No ty jo. - To je luger.
A jéje. Zřejmě se s Evou Braunovou vrací do bunkru,
aby si ty psychopatické mozky z těch zasraných hlav vystřelili.
Jo, tohle je asi jeho poslední soutěž.
A já jsem za to ráda.
Je to ničema a bruslení neprospívá.
Ani lidstvu.
Prťavej čurák s mastnou hlavou.
Kvůli tomu nám přijde pár dopisů, ale #SouhlasímSTrish.
#MeToo.
- To nevím. - Naprosto.
A jako další bude sjezd mužů s Benitem Mussolinim.
Umí zařídit, aby vlaky jezdily včas,
ale pokoří vlastní čas na svahu?
Doufejme, že spadne a zlomí si obě hnáty.
DĚJINY SVĚTA, ČÁST DRUHÁ
Dějiny světa, část druhá.
Občanská válka.
Poslední dny občanské války.
VIRGINIE, 1865
Mluvíme o té v 60. letech 19. století,
ne o té, co nás čeká v roce 2024.
Jih mlel z posledního a armáda Unie se blížila.
Seš na hovno.
A té armádě velel vousatý Ulysses S. Grant,
který byl tak trochu opilec.
Generále Grante.
- Ahoj Pam. Jak je? - Velké vítězství.
Co se vám právě honí hlavou?
FINÁLE LIGY OBČANSKÁ VÁLKA TÉMĚŘ KONČÍ
Přišli jsme o 4 000 mužů. Jsou mrtví. Ale zabili jsme 6 000 jejich vojáků.
Ale ti jejich jsou příbuzní s našimi, takže máme smíšené emoce.
ÚTOČÍCÍ GENERÁLPORUČÍK REKORD: 7-1
Válka brzy skončí. Když vyhraje Sever, pojedete do Disneylandu?
To záleží. Mají tam bar?
Vtípek. Vylejte to na mě a nechám vás pověsit.
Rád jsem vás viděl. Opatrujte se.
Nechte mi prosím ruku, pane. Jsem bubeník.
Tupou pilu, prosím.
- Bude to bolet, doktore? - Až vám amputujeme hlavu? Ano.
- Zahrajte „Devil Went Down to Georgia“. - Nemáme na to práva.
Tak aspoň variaci.
Vydrž. Taťka už jde.
Taťka je doma. Pojďte k taťkovi.
Pane!
Co je?
Ve vašem stanu je prezident Lincoln.
Já vím.
Rozchod.
Do hajzlu!
Pane prezidente.
Tady ho máme.
Do prdele Stephena Douglase!
- Jste v pořádku? - Nic mi není.
Posaďte se, Ulysse.
Vypadáte vyčerpaně. Válka si na vás vybrala daň, pane.
To není válkou, ale mou výškou.
Jen se na mě podívejte. Pro velké chlapce jako já nic nevyrábějí.
Podívejte se na ty kalhoty, Ulysse. Jsou to v podstatě tříčtvrťáky.
Jsem velký chlapec. Potřebuju velké kalhoty.
Vypadají docela fajn, hodily by se třeba na letní párty.
No ale...
donesly se ke mně stížnosti,
že se vaše pití vymklo kontrole.
Moje pití?
Kdo vám to řekl? Sheridan?
Je závislý na laudanu.
Nepiju hodně.
Možná se trochu napiju, když jsou svátky...
Dnes je to, čemu Hebrejci říkají pesach.
Do konce války už žádný alkohol.
Rozumíte, Ulysse?
Jo, jasně. Nepotřebuju pít.
Výborně. Musím s vámi probrat ještě jednu věc.
- Mého syna, Roberta Todda. - Vašeho syna.
Prosí mě, aby mohl narukovat.
Když je teď válka téměř u konce,
je ideální chvíle na to, abych ho sem pustil.
Když obyčejní vojáci položili životy...
- Jo. - ...krváceli a přišli o nohy.
Teď sem na pár dní propašujete svého chlapce z Harvardu.
Ano, rozumíte tomu zcela správně.
Je to hodný chlapec. Dohlédněte na něj.
Pane prezidente, nespustím ho z očí.
Výborně. Roberte To...
- Ježíši Kriste! Sakra. - Panebože!
Místo paží mám nohy.
- To mi dala manželka. - Bože.
Ksakru.
R. T.!
Generále Grante, pane. Je mi velkou ctí, pane.
Celý život vás obdivuju.
- A to je jak dlouho, mladíku? - Dvakrát deset a dva roky.
To v naší tajné řeči znamená 22 let.
- Pojď sem. - Jo.
To je můj velký silný chlapec.
- Sledujte, dobře jsem ho vycvičil. - Ano.
Co mám? Cvičili jsme to. Co mám?
- Můj nos. - Ano. Vezmeš si ho?
Připevníš ho zpět?
Na první pokus. Výborně, synu.
Vypadá jako fajn kluk. Je v dobrých rukách, pane.
Tak jo.
Unie je ve vašich rukách, Ulysse.
Ukončete tuto válku.
Ano, pane prezidente.
A úplně všichni vojáci ve státě Virginie
dostali příkaz vám upřít alkohol.
Rozumíte?
- Ano, pane. - Výborně.
Ksakru!
To je to nejhorší, co se mé hlavě za celý rok stane.
Díky, že jste přišel.
- Pane. - Rád jsem vás viděl.
Odcházíte, pane?
Generále Grante, pane.
Prokážete mi tu čest a převyprávíte mi své nejděsivější válečné historky?
Vážně chci vědět, jaký je to pocit,
když vlastníma rukama zadusíte světlo v očích muže.
Generále, ne!
Kdo mi vypil všechnu pistolovou whisky?
Tak jo, Ulysse, mysli.
Rozhodl jsem, že jsi nyní připraven připojit se ke mně na přísně tajné misi,
ale varuji tě,
že bude velmi whisk... riskantní.
Jdeš do toho?
Půjdu za vámi k branám pekelným.
Je to ještě horší, synu.
Půjdeme do Západní Virginie.
Ne.
Ne!
Kámasútra.
Představím vám nápad na novou knihu.
INDIE, 400 PŘ. N. L.
Jsme vaši velcí fanoušci.
Jsem prostej člověk.
Rád jím polévku. Mám rád sex.
A když zrovna nesrkám,
jím polévku.
To se mi líbí.
Tohle moje dvě vášně spojuje.
Vymyslel jsem stovky chutných receptů na polévky
a spároval je s dokonalou odpovídající sexuální polohou.
Nazval jsem to: Kámazupa: od polévek ke koulím.
Od polévek ke koulím.
Tak jo, to je moc chytré.
Tak jo. Jdeme na to.
Jako první jehněčí vývar spárovaný s obyčejným misionářem.
Zahřeje vás. Uklidní. Všichni ho mají rádi.
Tohle je trochu zábavnější.
Zlatá polévka. Samozřejmě potřebujete koberec.
Tohle mám rád, letní gazpacho.
Rozdělíte se o vychlazenou polévku
- a šukáte na studené lince. - To vypadá jako vaše žena.
Je to moje žena
a to je můj soused Pakáš.
Pokračujeme.
Budu hádat, rybí polévka.
Přesně tak.
A než se zeptáte,
tahle poloha se hodí jak k bujabéze, tak k halászlé.
Špenátová s artyčokem. Veganská.
Hodí se k něžnému škrcení.
Tohle jsem se vždy bála vyzkoušet.
Ano, lidé mají z veganství obavy, ale je uspokojující.
Vývar z magických houbiček a ječmene se táhne dlouho.
Pro dny, kdy chcete orgasmu dosáhnout až po 12 hodinách.
- Kdo to dělá? - Jak to chutná?
Jako že vaše žena šuká se sousedem.
- Pakáš. - Pakáš.
Jo, Pakáš je debil.
Ale nechceme z toho mít tantrickou schůzi,
tak v rychlosti prolistuju zbytek.
Tak jo.
Polévka s kapáním. Žádné cavyky, když chcete dítě.
Tohle je jednoduchý recept na tortellini, řiť těstovin.
Je to zábava, ale potřebujete olej a dobrou komunikaci.
Italská svatba.
To je, když šukáte s tetou,
zatímco ječí na bratrance, proč se nestal poldou.
Krém z rozmačkané tykve. Když vám ho div nerozmačká.
Mám jich ještě hodně. Mám pokračovat, nebo...
To asi nebude nutné...
protože to zbožňujeme.
- Vážně? - Jen jedna poznámka.
- Ano. - Ty polévky nechceme.
Jen sexuální polohy.
To je šílené.
Díky těm polévkám to bude bestseller na celé tisíciletí.
Víte co? Nejsem pornograf.
Nedělám umění, aby se lidi udělali.
Dělám umění, aby se lidi udělali
a naplnili si bříška dobrou miskou polévky, vývaru, krému nebo biskvitu.
Nechápete-li to, nemám tu co dělat.
- Že ten nápad ukradneme? - Rozhodně.
Kámasútra od autora 75 polévek podle ročních období
Ruská revoluce.
Rusko, 1918.
Romanovci se zuby nehty drží moci,
zatímco Vladimir Lenin a bolševici vedou komunistickou revoluci.
Mezitím na venkově
dělal můj národ to, co celá staletí...
ŠTETL VÝSLOVNOST: ŠTĚTKOV
...byl chudými Židy.
Nemovitost.
Kupte si vysněnou boudu od Nemovitostí bratrů Karamazových.
Trollí semena.
Bez trollích semen ruskou trollí armádu nezaložíte.
Volky nevolky, dejte svého nevolníka na vola.
Blátivé koláče, kupte si blátivé koláče.
Kupte si blátivé koláče ode mě, Hňupa Blátomila.
Upečené s ubohým utrpením a ekzémem židovské diaspory.
Stačí jen přidat Mandla.
Josífku, můj milý synu, pomoz mi s rodinným podnikem.
Mně na rodinném podniku nezáleží, tati.
Záleží mi jen na tom, abych se zamiloval.
Nikdy nepotkám dívku svých snů, když budu prodávat blátivé koláče.
To není pravda. Já takhle poznal tvou matku.
Její otec si jeden koupil a měl z něj hroznou otravu jídlem.
Za trest mě přiměl si vzít jeho nejprotivnější dceru.
Nechci domluvený sňatek.
To můžu domluvit.
Josífku, copak nevidíš, že když se oddáš vyšší moci,
můžou se dít dobré věci?
Musíš se poddat.
Poddej se, poddej se,
vyšší moci napospas vydej se.
Drž hubu, hňupe. Hňupe.
Pod...
Přestaň. Musíme si promluvit. Pojď domů.
A tak ta píseň přirozeně skončila.
Už jdu, moje kyselá okurčičko.
Berte, pohlídej mi koláče.
- Jasně. - Díky.
- Podívej. - Ale ne!
„Mets stále prohrávají!“
Ne, ten pitomej car a jeho parazitní rodina byli popraveni.
ROMANOVCI BEZHLAVOVCI
Princezna Anastázie Nezvěstná a sexy
O DVA TÝDNY DŘÍVE
Zrovna teď mi fakt chybí služebné.
Tak jo.
Čauky. To jsem já, vaše princezna Anastázie.
Na dnešní tutoriál jsem četla spoustu komentářů,
že jste prý všichni dost utiskovaní a chudí nebo co.
Takže vám ukážu, jak si dekonturovat tváře,
abyste vypadali, že jíte a máte kde bydlet nebo tak.
Anastázie, máš tu oběd.
Ježíši! Jste strašně nahlas, zrovna natáčím.
Co ty protažené tváře, děti?
Nejsme inbrední jako Habsburkové.
Jsme Romanovci.
Spíme jen s hezkými příbuznými.
Tati, hranice.
Jak dlouho ta revoluce potrvá?
Chci se vrátit do Zimního paláce.
Tenhle kupecký dům je děsně nemoderní.
Je jen otázkou času, než se vrátíme k moci
jako právoplatní vládci Ruska.
Lidé nás milují. Vždyť máme hemofilii a slabé kosti.
Bože, cesarevič je čím dál nemocnější.
Co ještě máme dělat?
Udělali jsme mu zábal šourku z česneku podle předpisu rodinného lékaře.
Kde vlastně u všech čertů je?
Řekl někdo „čert“?
Kdo si prdnul?
Můj drahý Rasputine.
Jediný mystiku v Rusku, jehož lékařským a politickým radám věřím.
Prý vás někdo bodl, Rasputine.
Bylo to pouhé zašimrání.
Zdraví našeho syna Alexeje se zhoršuje.
A my zoufale potřebujeme vaši léčivou moc.
Tak jo, vztyk.
Sleduj mou ruku.
Fajn. Moje diagnóza je,
že tělo vašeho syna pronásledují moldavští démoni.
Zasraní Moldavani.
Ještě něco?
To je zhruba celé.
Mizím. Ať žijí Romanovci.
„Ras-PUCH-tin.“
Kdo mohl tušit, že to bude můj oblíbený Putin.
Bělogvardějci.
Bylo načase.
Doprovodíte nás zpět do Zimního paláce?
Dejte si tam toho fakt hodně.
Sledujte přirozenou...
Hej, můžete tam přestat střílet?
Zrovna natáčíme.
Panebože, lidi.
Víte co? Vteřinku.
Proboha. Tak jo, lidi. Teď jsem totálně mrtvá,
protože celá moje rodina je totálně mrtvá.
Musím se schovat.
Takže mě dál sledujte na mé cestě.
#PosledníRomanovec.
Ale hlavně nezapomeňte použít můj kód „Anastázie“
na 10% slevu na objednávku na Dámežvanec.
Je to fakt důležitý. Mám vás ráda.
Vojna a mír, páčko.
Objevení ohně.
Stephanie.
Hele, když teď koukám na tu malbu,
fakt ji chápu.
Můžu něco říct?
Je prča, že nám říkaj jeskynní lidé. Já v jeskyni nikdy nebyla.
- Ani já. - Taky ne.
Ani nevím, kde nějaká je.
Hele, nepřijde vám někdy, že je váš život film?
Spíš seriál.
- Jo. - Bože.
Hele, tamhle je celej štáb.
Je mi vidět v odrazu brýlí.
William Shakespeare.
Síť: StaříPísaři Heslo: být_či_nebýt?
Jako špinavá voda z koryta s citronem.
A pak nejím až do... Jím až oběd.
Je tohle Shakespearova pracovna?
Jo, jste ten novej chlap?
Ano, jsem. Jsem muž. Jak poznáte podle mého hlubokého hlasu.
Promiňte, že jdu pozdě.
Chůva je nemocná.
Má mor. Přečetl jsem si nejnovější koncept Hamleta.
Je tam pár dobrých věcí.
Líbí se to Shakespearovi?
Jo.
Je do toho Shakespeare zamilovaný?
Ne, zatím ne.
Pokračujte.
Ano. Zdravím.
Kdo jste? Známe se?
Jsem spisovatel z Oxfordského ježka.
Jsem muž.
Svědí mě penis.
Byl jsem skeptický, dokud to neřekl.
Tak jo. Řeknu vám, co chci.
Chci burzu nápadů.
Zkuste něco navrhnout. Uvidíme, co se chytne.
Žádné předsudky.
Francisi Bacone, začněte.
Tak jo. Je to šílenost.
Ale co napsat hru? Ale s hudbou a zpěvem.
Takže pokud to chápu správně, navrhujete,
aby se herci uprostřed představení zastavili
a začali zpívat něco jako...
Zarmoucen jsem, neboť můj strýc je bratrovrahem.
Hamlet.
To je příšernost.
Má někdo nějaký jiný nápad? Pokud možno nějaký dobrý.
Co takhle mezirasový milostný příběh?
Angličanka a černoch, ale nejde o rasu.
Nazveme to třeba Othello.
Napřed chci říct,
že mám černochy rád,
ale tohle bych neměl vyprávět já.
Jestli ho chcete rozvinout, máte mou plnou podporu.
Ale pamatujte, že ten nápad vznikl v této místnosti. Nemám pravdu?
Máte.
Takže ho vlastním. Je to od Shakespeara.
To je zmrd.
Ještě něco?
Mám milostný příběh. O dvou běloších.
Do toho se dokážu vcítit.
Jsou to osudoví milenci z nějakého malého města, třeba Verony.
Itálie teď fakt letí.
A jejich rody se nenávidí, ale oni se stejně zamilujou.
A nakonec tragicky zemřou.
Zatím to není úplně ono,
ale zkusím si s tím trochu pohrát.
Tak dobře,
co kdyby to byli tragičtí milenci,
každý z jiného rodu,
a pocházejí, napadá mě...
Třeba z Verony.
Jo?
A zemřou nějak smutně.
Pojmenujeme to Přátelé s výhodami.
- Výborné. - Děkuji.
- Úplná bomba. - Díky.
Ale vždyť to jsem navrhl já.
Ne, vy jste mi navrhl hroudu uhlí.
Já ji z dobroty svého srdce vzal a přeměnil na diamant.
Dobře.
Takže se stalo to,
že já řekl nápad a vy jste ho zopakoval, jako by byl váš.
Nechápete, pod jakým jsem tlakem!
Jsem producent!
Musím zařídit, aby kostýmy byly vášnivé a rajcovní!
Musím obsadit muže,
kteří vypadají jako hezké malé ženy.
Malé ženy. Z toho by mohlo něco být.
Z toho by mohlo být něco hrozného.
Omlouvám se.
Mám hlad jako vlk.
Co máme k obědu?
Objednali jsme chipotle.
Zatraceně.
Ubohý Yorick!
To nic. Já ho stejně skoro neznal.
Rasputin.
Mystický ruský kněz,
který měl mentální moc nad rodinou Romanovců.
To se některým aristokratům nelíbilo,
a tak se rozhodli ho zabít.
Což mimochodem nebylo snadné.
Jsem Rasputin. Díváte se, jak se nechám bodnout a vhodit do Něvy.
Kurva!
Hoďte ho do vody.
Ruská revoluce.
Opět ve štetlu...
Není to skvělé? Ta romanovská prasata jsou mrtvá.
Rusku vládne proletariát.
Musíme jít do Moskvy a přidat se k revoluci.
Má krásná a naprosto věrná ženo, na maják ti šplouchá?
Jaký normální člověk tu tohle všechno nechá?
Hezký. Táta rýmy vrhá. Bude se zase zpívat.
Svých pět švestek si sbalíme, do města se vydáme,
kde na nás vysněný život v ghettu čeká.
Tenhle hroznej život venkově hodí se leda pro góje,
tenhle štetl za prd stojí, tady dobrý život pro Židy není.
Radši bych ve štetlu život prostý,
kde tě jménem zná každý kozák vražedný.
Proč vyhledávat smrt a strach? Máme jich tu plno snad.
Drahá, ve městě pro Židy místo není.
- Není pro tebe. - To je možné.
Hňupe, ty jsi prostě trouba, hlupáku.
Máš víc bláta než kuráže a rozumu.
Radši budu ve štetlu trouba živý
než ve městě mrtvý bolševik.
- Ale hovno. - Pozor na jazyk.
Promiň.
Přesně to říkám, ten kozák nás zabít chce.
Ten kozák má jméno, jmenuje se Fred.
- Ahoj Frede. - Ahoj.
Toho antisemitu téměř celý svůj život znám.
To on ti otce ubodal.
Ubodal jsem ho nožem.
Ubodal ho nožem.
Tenhle kozák není vrah, jenom hladový chudý gój.
Nesahej na mě, ty smradlavý Žide.
Vidíš?
Ale já vím, co na tebe platí, lahodný koláč z bláta.
Nadlábneš se a tvá genocidní nálada bude tatam.
Šarády. Chce hrát šarády. Tak jo.
První slovo.
Já.
Josífku, jsi tak chytrý. A co teprve to tělo.
Druhé slovo.
Vlas.
Výborně, Josífku.
Třetí slovo.
Ovce?
Tu máme na maso.
- Zabijeme ji. - Ano, zabít.
Já vlas zabiju.
Čtvrté slovo.
- Židle. Já vlas... - Já vlas zabiju židlí. Nemá rád vlasy.
Já vás zabiju, Židi.
- To je ono. - Vidíte?
Tak jo, měla jsi pravdu.
Tak jo.
Sbalíme si náš jediný uzlík.
Město je to pravé pro tyhle Židy.
Vážně bychom měli vyrazit, ať se nezasekneme v zácpě.
Mám hroznou radost.
Překlad titulků: Pavlína Tajnerová