THE BORGIAS S01 E09 Nessuno
Překlad: Hlawoun
- ...formaci! Desátníku. - Oui, mon Capitaine!
Připraveno, můj generále!
A vstoupíme do Říma, Vae Výsosti,
měl byste si vyádat neprodlené svolání
svatého kolegia kardinálů.
Za jakým účelem?
Pouze kolegium kardinálů
můe sesadit papee.
Myslím, e byste mohl najít Řím bez kardinálů, Vae Výsosti,
s vyjímkou Jeho Eminence kardinála Della Rovere.
Kupředu!
Canon abord!
Vpřed!
Těsnou řadu!
- Rychleji! - Vpřed!
- Začněte! - Strá brány, připravit!
Kde jsou slavící davy?
Vítající obyvatelstvo?
Vsadil bych se, e utekli, můj králi.
Neslíbil jste snad nám, kardinále,
e město Řím nás přivítá s otevřenou náručí?
Slyeli o vaich vojenských schopnostech, můj pane.
Čicháme politiku.
Nemáme rádi politiku.
Nebudou ádné hádky a ádná politika, sire.
Boj byl vyhrán.
A kdo ten boj vyhrál?
Vy, sire.
Vy jste fakt aek, kardinále.
Těsnou řadu!
Vy jste pravá jasnovidka, Lucrezio Borgio.
- Proč, díky, Vae Výsosti. - A kdybychom mohli vyuít
jetě jednou vaich diplomatických ctností, ádali bychom si
audienci u vaeho otce, Jeho Svatosti papee.
Rád bych s ním probral pár důleitých záleitostí.
- Soukromou audienci? - Ano, jistě.
Myslím, e vím, kde by bylo mono otce nalézt tuto hodinu.
Jednotko stát!
Kardinále.
MuÂži u zbranÃ­, stÃ¡t!
PojÄte, sire.
Jeho Svatost přeruuje své modlitby mezi prime a terce.
Miserere mei, Deus,
secundum magnam miseri...
Vae Svatosti!
- Miserere mei... - Vae Svatosti!
...secundum magnam misericordiam tuam.
Miserere mei, Deus, secundum magnam
- misericordiam... - Odpus mi, mnichu.
Hledám audienci s papeem.
Byl jsi přeruen v modlitbách.
Nae modlitby skončili.
A moná budou vyslyeny.
Můe tohle opravdu být pape římský?
Pape Alexander...
Sextus. K vaim slubám, můj pane.
A vy, můj pane, jste?
Král Karel Francouzský.
Tohle není, co jsme očekávali.
Zklamal tento pape Vai Výsost?
Doufal jste ve zlaté
a stříbrné roucho?
Okázalost má svůj důvod.
Ale jednoduchost musí vládnout naim srdcím.
My vichni staneme nazí
před Bohem. Dokonce i pape římský.
Dokonce i...
král Francie.
Kdo je to?
Stýskalo se mi po těchto rukou.
A mně po této tváři.
Přivedla jsem krále do Říma, Cesare,
z daleké země.
Slyel jsem.
Má malá sestřička dokázala to, co papeská vojska nezvládla.
Hledá vedení
od hlavy Křesanstva.
Samozřejmě.
Jsem si jistý, e vy rovně, Vae Svatosti,
někdy touíte osvobodit se od břemene kralování.
Chodit jako člověk mezi lidmi.
To by byla sladká úleva, Vae Svatosti.
Tak jako my touíme osvobodit se od břímě papeství.
Papeské roucho tak tíí nae ramena.
Člověk touí ulevit si od břemene,
být zase obyčejný kněz,
modlící se k bohu Abrahámovu.
Rozumíme, Vae Svatosti.
Pak moná Vae Výsost zná toho, kdo
by nám ulevil od naeho břemene?
Ta pouhá mylenka mě děsí, Vae Svatosti.
Opravdu?
Proč?
My jsme si nevybrali nae poslání, Vae Svatosti.
Bylo nám vybráno.
Kdy jsem byl povolán slouit, jako král Francie,
a vy, jsem si jist, jako římský pape,
můeme reagovat jediným způsobem:
serviam.
Já budu slouit.
Jakkoliv nedokonalá je moje sluba,
jakkoliv lidské jsou mé chyby,
kdy jsem povolán slouit...
Vae Výsost má starosti.
Jásal jsem nad vzruením boje.
Přeměnil jsem ulice
v krvavé řeky.
Hrál jsem si na boha,
a ve své aroganci
jsem se domníval, e slouím jeho zájmu.
Pak moná,
je nutné...
obnovení přísahy.
Přísahy?
Obnovení vaeho královského slibu
před papeem římským.
Papeské udělení koruny Francie.
Francie,
jak jistě víte, Vae Svatosti,
má tradiční nároky na království Neapolské.
Ale samozřejmě!
Jetě lepí.
Papeské udělení
korun
Francie a Neapole.
A vae slavnostní přísaha,
před bohem,
vládnout jim v Jeho svatém jménu.
Musí mi říct vechno, sestřičko.
Jsou některé věci, bratře, o kterých je nejlépe nemluvit.
Tvůj manel, Giovanni Sforza,
ukázal se negalantním?
Víc ne to. Zradil naeho otce, papee.
Já vím o jeho zradě, sestřičko, a on za to zaplatí,
ale jestli zneuil tebe zaplatí jiný druh ceny.
Byla to dlouhá cesta, Cesare, a já...
A já musela svůj stav tak dlouho dret, ale... já...
- Lucrezio... potřebuje lékaře. - Ne, ne, ne, bratře.
Ale ty jsi nemocná.
Omdlévá.
Je to běná choroba, bratře.
Čekám dítě.
Můj boe.
Ví o tom někdo?
Jen jediný člověk: Giulia Farnese. A já bych to tak ráda nechala.
- Proč? - Protoe to dítě,
díky Bohu,
není mého manela.
Pape římský nám laskavě
poskytl kostel Sant'Angelo k uívání.
Vojáky můeme umístit u obyvatelstva
Věčného města. A vás jistě potěí,
kardinále Della Rovere,
e bylo svoláno kolegium kardinálů.
Strá brány, připravit!
Otče.
Svatý otče.
Francouzský král...
Dokázal, e je zboný mu,
hledající radu a duchovní útěchu,
jako kadý člověk.
Mohou být pohlednějí králové,
ale těko zbonějí.
A co Neapol?
Probírali jsme udělení koruny Neapole.
A já mu řekl,
e nebyla nutná obrovská armáda.
Vechno, co musel udělat, bylo se zeptat.
Kolegium kardinálů nebude svoláno,
aby probralo nae sesazení, ale aby zváilo jejich hanebné
oputění Vatikánu v jeho hodině nouze.
Vrátil ses ke knihám, Burcharde.
Jistě, Vae Svatosti.
Nue, prosím, pokračuj.
Svolali jsme... kolegium kardinálů.
Shledáváme jejich útěk z Vatikánu
v hodině jeho největího ohroení skutečně hanebným.
Jak musí jistě i ty,
Burcharde.
Je to opravdu nejhanebnějí, Vae Svatosti.
Tvá vlastní nepřítomnost byla zaznamenána.
Ale my věříme, e tvým zájmem byl
ten nejsvatějí obsah knihovny.
Snail jsem se ho ochránit před úhonou, Vae Svatosti.
Dobře.
Take teď je musí bedlivě prostudovat
a najít pro nás precedent.
Přemýlíme, e období pokání by bylo v pořádku
pro kurii, která nás tak sobecky opustila.
Jaký druh pokání má Jeho Svatost na mysli?
My myslíme, e přítího shromádění by se mohli
zúčastnit v pytlovině a popelu.
Pytlovina a popel?
Ano.
Najde nám
takový precedent?
Maximálně se vynasnaím, Vae Svatosti.
Jsem patron klátera. Bude v bezpečí.
Musím si vzít aty?
Ne.
Ale můe si tady odpočinout, zatímco bude čekat dítě.
Musím se tedy skrývat?
Moná, dokud se dítě nenarodí.
Dále musíme rozhodnout o anulování tvého sňatku.
Manelství můe být anulováno?
Pouze kdy nebylo nikdy naplněno.
Ale já čekám dítě, Cesare.
To ano. To dítě není ale jeho.
Ale mé manelství bylo naplněno.
Tím nejdrsnějím moným způsobem.
Prosím tě, aby sis s tím nedělala starosti, sestřičko.
Já najdu řeení, přísahám.
A tady mám drahou přítelkyni, která slíbila, e
se o tebe postará.
Její jméno?
Sestra Martha.
Kdysi byla známá jako Ursula Bonadeo.
Vzpomínám si.
Sestro Martho.
- Kardinále. - Má sestra, Lucrezia Borgia.
Vzpomínám si. Byla jsem na její svatbě.
Sestro.
Pořád vypadá nádherně.
Ale přila jsi o své krásné vlasy.
Krása eny můe být velké rozptýlení.
Jak u sama určitě ví.
Tady najde klid.
A moná právě klid je to, co potřebuje v této situaci.
Musím tě varovat, sestro,
budu konat návtěvy při kadé moné příleitosti.
To musíte.
Budu.
Sbohem, sestro.
Bylo mi řečeno, jak nádherné eny jsou v Neapoli.
Dokonce i pro tenhle můj oklivý frňák.
Budou přísahat, e je boský, Vae Výsosti.
Le se v Neapoli?
Nadmíru dobře.
Stěí vědí, co je pravda.
Nejskvělejí pape, vá otec,
nemám pravdu?
Já nemám jiného, abych porovnal.
No, přidal se k naemu úmyslu.
Dalo by se říct, e jsme doli k porozumění.
To by se vskutku dalo.
Ale v případě... jen v případě...
e bychom mohli vznést poadavek k Jeho Svatosti...
My ho pozorně vyslechneme.
Chtěli bychom, abyste jmenoval papeského nuncia,
aby doprovodil nae vojska do Neapole.
Zůstal s námi
po dobu naí návtěvy.
Velmi dobře.
Nominujeme nuncia dle svého výběru...
Ach, ne! Ne dle vaeho výběru, Svatý otče.
Dle naeho.
Koho byste zvolil?
Vaeho syna.
Kardinála Cesare Borgiu.
Vy byste chtěl, abych doprovázel vai armádu
jako... rukojmí?
Ne. Bůh chraň.
Rukojmí evokuje nepřátelství.
A co má naznačovat nuncius?
Přátelství, jistě.
A garanci, e takové přátelství bude pokračovat..
Jaký je rozdíl, Svatý Otče,
- mezi rukojmím a nunciem? - Jak řekl král,
jedno znamená nepřátelství, druhé přátelství.
A vy se budete podílet na takové arádě?
Král Karel nezůstane v Neapoli dlouho.
Jak si můe být jistý?
Nejsme si jistí, ale domníváme se.
Můe si s sebou vzít svého sluhu.
Jako zábavu. Jako ochranu.
A jestli zjistí, e zvěsti o propuknutí
moru v Neapoli jsou pravdivé,
jsem si jistý, e najde cestu domů.
Pochopils?
Pochopil.
Dobře.
Protoe teď si naí pozornost ádá jiná aráda.
Můete se posadit,kardinálové.
Teď, ne začneme s jednáním,
zváili bychom
kajícné záměry kadého člena
tohoto kolegia.
Začali bychom s vicekancléřem,
kardinálem Ascaniem Sforzou.
Můete pokleknout, kardinále.
Má hanba, doufám,
je očividná vem, Vae Svatosti.
A za co se stydíte?
Za svůj útěk z Říma,
z chrámu Svatého Petra, od vaí
svaté přítomnosti.
V hodině naí nouze.
Vskutku.
A jako náhradu, nabízím vechny prebendy
církevního majetku Sforzů
Svatopetrské Svaté Stolici.
To je vskutku laskavé.
A mi to nejlaskavěji přijímáme.
Kardinál... Piccolomini.
Ulevte své dui.
Z naeho úřadu Bohem Vyvoleného,
biskupa Římského,
Vikáře Jeíova,
následníka prince
apotolů,
Nejvyího pontifika katolické církve,
nasazujeme tobě,
Karle Francouzský,
korunu Francie
a korunu Neapole.
A udělujeme nae svaté poehnání
tvé vládě v obou těchto královstvích.
Je to vzneený pohled, co?
St. Peter's je v plné slávě,
římský pape v křesla,
sbor Sixtínské kaple zpívá,
vhání mi to slzy do očí, kardinále Borgio.
Chci vám sloit poklonu, kardinále, za vá pevný postoj,
za vai čestnost, vá ivot, vskutku.
Ukázalo se to občas obtíné.
Ve skutečnosti jste se prokázal tak cenným protivníkem,
e bych vás rád měl zpátky v Římě.
- Vy? - Můj otec mi dopřává sluchu,
jak jste musel pochopit.
A on potřebuje někoho s duí z oceli, jako máte vy.
Má vás, ne?
Já nebudu kardinálem navdy.
To jistě musíte vědět.
A ostatní kardinálové?
Problémem Svatého otce je, e se obklopuje
slabými. A s vaí silou, kardinále...
Já slouím Bohu,
a mohu se jen modlit, aby papeství přeilo
svého současného okupanta.
Mohl jsem vás zabít, dvakrát.
Moná byste mě tedy měl zabít teď,
protoe můj odpor k papei Borgiovi
zemře jedině se mnou.
Micheletto, jak myslí, e mi sluí můj doprovod?
Vypadá to, e je to doprovod odpovídající vaemu postavení, Vae Eminence.
Jaké je mé postavení, Micheletto?
Papeský nuncius naeho nového přítele, francouzského krále, ne?
Jako papeský nuncius bych si mohl volně jet,
kamkoliv bych si přál, nebo ne?
To byste vskutku mohl, Vae Eminence.
Dobrá tedy,
pojedu!
Stát! Stát!
- Jednotko! - Micheletto.
Zdá se, e vůbec nejsem papeský nuncius.
Tak potom co jste, Vae Eminence?
Zdá se, e jsem nikdo, Micheletto.
Nikdo?
Buď to, nebo rukojmí.
Tak proto jedeme beze zbraní?
Jedeme beze zbraní, protoe nám byly zakázány.
Pak já jsem teď sluha rukojmí, Vae Eminence.
Je mnoho způsobů, jak zabít člověka.
Ale pro absolutní tichost, on dává přednost,
řekni jim to, Micheletto.
- Drátu. - A co je to za drát, prosím?
To je, to je jen kráječ sýra, můj příteli.
Ty dokáe zabít kráječem sýra?
Nejefektivněji, ano.
Uka.
Ty si to přeje vidět?
Určitě.
Jak to funguje? Takhle.
Kam míříme, Vae Eminence?
Do Pesara.
A k Giovannimu Sforzovi. Jedem!
Jsme stejně okováni, jako vy, monsieur velvyslanče,
kardinálovým zmizením.
Ale co jeho místo pobytu, Vae Svatosti?
Jeho místo pobytu, no...
nemáme tuení.
Informoval byste Jeho královskou Výsost
e mu nabízíme jakéhokoliv kardinála si přeje,
aby ho nahradil...
Kardinála... Sforzu, moná?
Budu tak informovat Jeho královskou Výsost, Vae Svatosti.
A vyřiďte mu, e ho z celého srdce podporujeme
v jeho neapolském dobrodruství.
My nepovaujeme dobytí Neapole za aventure, Vae Svatosti.
Ach, ne, ne.
Ale Neapol moná ano.
A teď,
pokud nás omluvíte,
čekají nás dalí audience.
Tak jdeme.
Jdeme. Vezmu vae sedlo, můj pane.
- Jdeme. - Tady je to.
Ujisti se, e je sedlo utaené.
Jak se mají mí pejsci?
Dnes musíte lov oelet.
Vdycky je zítra. Vdycky zítra.
Nejezte příli. Buďte připraveni na jelena.
Zabít by bylo snazí, Vae Eminence.
Ale některé věci by neměly být snadné, Micheletto.
Kde to jsem?
Tam, kam vechny cesty vedou: v Římě.
Dovnitř.
Musím protestovat proti této potupě!
Bití, spoutání,
Přivedení sem proti mé vůli.
Mohla by to být pravda?
Ukázal se poněkud neochotný, Vae Svatosti.
No, nyní jste tady a jste v bezpečí.
To je hlavní věc, ne?
A proč, mohu-li se zeptat, jsem tady?
Abychom probrali anulování vaeho manelství, samozřejmě.
Anulování mého manelství?
Musíte přiznat, e se ukázalo jako zklamání.
Slíbená pomoc rodiny Sforzů
papeskému státu jednodue nikdy nedorazila.
A manelská postel,
bylo nám řečeno, zdaleka nebyla astná.
To se vám nikdy nemůe povést.
Právě naopak, církevní právo hovoří zcela jasně
o těchto záleitostech.
Drahý Burchard nás podrobně seznámí.
Je to zapsáno jako by to bylo vytesáno.
Je pouze jediný důvod pro anulování manelství.
- A to je? - Nenaplnění.
Nenaplnění?
To nebudete nikdy schopen dokázat.
Nechte mě to dokončit.
Pokud manelství se ukáe, e nikdy nebylo naplněno,
tak, Vae Svatosti,
nikdy neexistovalo jako manelství.
Lady Lucrezio,
naznačila jste jisté váné zklamání
o své svatební noci.
Bylo to ruivé, Vae Ctihodnosti, extrémně.
Seznámila byste nás laskavě s podrobnostmi?
Červenám se hanbou hovořit o takových věcech
před touto vzneenou společností,
ale, bohuel...
tragicky, můj manel se ukázal být...
Můete mluvit přímo, lady Lucrezio.
Toto jsou váné záleitosti.
Můj manel... se ukázal...
Prosím pokračujte.
Ukázal
být impotentní.
Monstrózní.
To je monstrózní! Já to mohu dokázat! O svatební noci...
- Ano? - Řekl jste, o svatební noci...
- Já říkám, e le. - Vskutku.
Ale vy jste právě zmínil... důkaz.
Ona le.
Jsou precedenty, Vae Svatosti,
pro demonstraci důkazu
potence.
Lord Sforza by mohl demonstrovat pravdivost
svého prohláení o plné potenci
s lady Lucreziou pod dohledem církevních zákonodárců.
Ne, ne, ne. To by bylo nechutné
pro lady samotnou
stejně jako pro lorda.
To pouhé pomylení je potupa.
Tak tedy zbývá jetě jedna monost.
Veřejná demonstrace schopností lorda Sforzy
s jednou nebo dvěma svolnými pannami
by také představovala důkaz potence.
- Veřejná? - Vskutku.
Na místě, které kolegium vybere pod ohledem
církevních zákonodárců a vybraných zástupců římské veřejnosti.
Máte na mysli kurtizány?
Uetříme lorda Sforzu veřejné hanby.
Demonstrace tady,
před naimi bratry kardinály
bude stačit.
Chtěla by Jeho Svatost vidět lorda Sforzu
s jednou z nás nebo s oběma?
Burcharde?
Jedna demonstrace bude stačit.
Tak já první.
Netěí tě tyhle věci?
Dost!
Dejte mi rozvod.
Na jakých základech?
Impotence.
Musíme to nejdříve slyet z vlastních rtů lorda Sforzy.
Pro záznam,
o svatební noci...
O svatební noci jsem nenaplnil své manelství.
Nenaplnil, nebo nemohl naplnit?
Nenaplnil.
A nemohl.
Byl jste té noci i těch dalích...
Impotentní.
Vyhlaujeme
manelství mezi lady Lucrezií Borgiou
a lordem Giovannim Sforzou...
za neplatné,.
jako kdyby nikdy neexistovalo.
Sbohem, má paní!
Je v tomhle království pokoj,
co nepáchne smrtí?
- Co je tohle za nákazu? - Já nevím, můj pane.
Neeeeeeee!
- Umřu na týhle posteli. - Ne, neumře!
Nenech moje dítě zemřít!
- Nikdo nezemře! - Musíte tlačit, má paní.
Cesare!
Matko.
Jak je jí?
Alespoň pořád ije.
Přila jsem tak rychle, jak jsem mohla.
Zůstaňte vzadu.
Mor.
Věděl o tom pape Borgia?
Víc úsilí, má paní. Vodu.
Vodu!
Bůh je s tebou.
Matko!
- Vítej, matko. - Jak se má, Cesare?
- U to má za sebou? - Ne.
Doufám, e chlapec.
Snaila jsem se, ale neudrela jsem ho mimo.
- Trval na tom. - Vskutku.
Miluje kadý nový příchod.
Ale zkus mu povídat o porodních bolestech.
Ne, ne, ne, ne, ne. Teď ne, Vanozzo.
S Juanem jsem trpěla celé dny.
- Pamatuje? - Vzpomínám si
tu radost, kdy jsem ho poprvé drel v náručí.
Konečně bratr pro malého Cesare.
Milovali jsme nae děti, viď, moje drahá?
Nadmíru.
Můj boe.
Lucrezio!
Drahouku.
Můu... pochovat?
Chlapec.
Ano.
Vae Svatosti.
Měli bychom vzdát díky.
Komu bychom měli děkovat?
Bohu.
Měli bychom děkovat bohu
za vechny poehnání, která na nás seslal,
na nai rodinu.
Je nádherný.
Překlad: Hlawoun **hlawoun@centrum.cz**
www.titulky.com