Varde ljus.
Och det var ljus.
Har du sett på detta?
Där brukade din mamma jobba.
- Där bak med räkenskaperna. - Visst.
Minns du när vi brukade skolka-
- och smita in genom bakdörren? Vi sa att det var håltimme?
- Algebra med O'Dell. - Mr O'Dell.
Han var ett riktigt stjärthål.
Och din mamma visste nog att vi skolkade-
- men hon såg ändå alltid till att ge mig en chokladkaka.
Du försatte dem i konkurs.
Hur tog du dig dit upp som liten?
Några mjölkbackar.
Okej.
Nej, nej, nej.
Näpp.
Pang. En penny med indianhuvud.
Den är värd ungefär tre dollar.
Vi polerar den, kör ett mynttrick.
Det är lätt 150 dollar.
Hundrafemtio? Vi fick 110 för en helt vanlig halvdollar.
Den här är ovanlig på riktigt. Ser du inte det?
Lätt 300.
Trehundra. Det låter bra.
Nu ska du berätta varför din myntsamling var där uppe.
En lång historia.
Kom så drar vi.
- Okej, nu sticker vi. - Nej, det kan komma en till.
Okej. Berätta då.
Vad är grejen med mynten?
Tja...
Jag var 12 eller så. Jag jobbade i kassan.
En man kom in-
- och köpte en låda tvål och ett sexpack öl.
Han betalade med några sedlar och den här.
Så fort jag såg den visste jag vad det var.
Det är en "George Washington silver".
Jag sa till pappa: "Det här myntet är ovanligt.
Det är värt fyra dollar."
Jag fick knappt ur mig orden förrän han gav sig efter mannen.
Han kunde inte hitta honom, så han tejpade fast det vid kassan.
Han hoppades att mannen skulle komma tillbaka så han kunde ge tillbaka myntet.
Han började tala om att ge det till fader Mahoney att ge åt de fattiga-
-så jag såg till att det försvann.
Efter det kollade jag kassan varje dag efter skolan.
Allt som fångade min uppmärksamhet hamnade i lådan, för god lycka.
Så långt räckte det.
Det är förjäkla synd att han förlorade stället.
Han skulle aldrig ha köpt det.
Min pappa hade det inte i sig.
Vad menar du?
Dina föräldrar jobbade så hårt.
Ja, det gjorde de.
De jobbade långa timmar, i många år, för intet.
Det vet jag inte. Alla kunder tyckte om dem.
Alla gillade honom för att han var en vekling.
Vartenda slashas omkring var skyldig honom pengar.
Om man kom in snyftandes-
- gick man härifrån med en klapp och en kartong mjölk.
Det hade kunnat gå.
Han hade kunnat sälja öl och cigg åt skolungarna-
-men, nej, inte han.
Han skulle aldrig ha gjort vad som krävdes.
Hur visste du att det skulle komma en till?
Okej.
Banketten är över.
Mässbesökarna-
- har pratat om jordbruksredskap i tio timmar.
Nu vill de festa.
Det blir en stor kväll, min vän.
- Vad säger du? Dags att dra? - Kom då.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Oasis MOTELL NÄSTA AVFART
PRISJÄGARE
Reservatspolisen?
Jag var ute på er mark i eftermiddags.
Jag hittade en död kropp.
Vid den gamla postvägen.
Ute i snåren. Bortom skylten för Oasis Motell.
Jag var ute med metalldetektorn och letade pilhuvuden.
Nej, jag vill inte uppge mitt namn. Jag gjorde intrång på marken.
Ni borde skicka ut någon innan präriehundarna hittar honom.
På den här sidan har jag skrivit ner var det hände.
Var jag var, fysiskt sett, när det började.
Den här kolumnen ger ungefärlig orsak.
Som du kan se, var jag för det mesta-
- inte säker, så jag skrev bara "kringliggande".
Jag har förstås skrivit ner tillfällena och doserna för medicinen.
- Mycket imponerande, Charles. - Och se hur det har gått.
Dag ett: smärta sju och åtta, upp till 8,5.
Dag tre: inget över 5,25.
Och nu är det bara treor och fyror.
Senare vill jag ge dig några övningar och strategier-
-som kan hjälpa dig ännu mer.
Jag är idel öra.
Vad vill du att nästa steg ska vara?
Med denna sortens förbättringar-
- tar det inte lång tid innan jag kan arbeta heltid igen.
Och kort efter det kan jag stå i rätten igen.
Jag har inte fört ett domstolsmål på nästan tre år, så det väntar härnäst.
Och jag ska få ljuset påslaget igen.
Jag vill att huset ska vara fyllt av musik.
Jag vill ha en middagsbjudning.
Eller, nej för fan. Ett stort firande.
Jag vill ha hundra personer här, så det spiller ut utomhus.
Jag vill ha en cateringfirma och en full bar.
Jag vill vara omringad av vänner och kollegor.
Så spännande. Det är utmärkta mål.
Jag hade aldrig kunnat tro att jag kunde komma så långt så fort.
Och merparten av äran går till dig.
Det är anmärkningsvärt.
Men Rom byggdes inte på en dag.
Jag vet att det är frestande att rusa framåt, men ge dig själv tid.
Du har påbörjat en resa som kan ta åratal.
Jag antar det-
- men du medger väl att varje fall är unikt?
- Förstås. - Då kanske -
- min återhämtning kan gå fortare-
- än gemene patients? Är det möjligt?
Jag varnar dig bara från att pressa dig själv för hårt.
Uppskatta varje steg framåt, men anpassa dina förväntningar.
Ja, absolut.
Låt oss prata om första kvällen du ringde mig.
- Du lät mycket uppjagad. - Det var jag.
Det måste ha varit svårt att använda en telefon.
Jag fick gå tio kvarter till en mynttelefon.
Det var extremt obekvämt.
Troligtvis nästan en nia.
Varför var det så viktigt att tala med mig den kvällen?
Jag var med om en incident.
En mycket offentlig incident.
Kanske den värsta upplevelsen i mitt liv.
Det bevisades för mig-
- offentligt och utan något som helst tvivel att ett batteri-
-ett fulladdat batteri-
- hade funnits intill min hud i nästan två timmar.
Och jag kände inte ett dugg.
Vad betyder det för dig?
Det här tillståndet.
För mig är det lika verkligt som den där stolen.
Lika verkligt som detta huset. Lika verklig som du.
Men -
- tänk om det inte är det?
Tänk om jag bara inbillar mig?
Och om det är sant...
Om det inte är verkligt -
- vad har jag då gjort?
Allt finns i dessa storyboads. Gör dig redo för huvudklippet. Okej?
Det ser bra ut. Är vi nästan redo?
- Nästan. Jag måste medge.
Vi har inte haft såhär mycket kunder på sex månader.
Talar folk om reklamen?
Det gör de faktiskt.
- Utmärkt. - Jag vet.
Här är din partner. Sminka honom. Låt oss smida medan järnet är varmt.
Okej, hör på.
Ursäkta. Inte nu.
- Det är okej. - Förlåt.
Jag talade precis med stationen.
- Du jobbar inte ens för dem. - Det har jag aldrig sagt att jag gör.
Saul Goodman Productions? Minns du?
När ni jobbar med oss behöver ni inte tampas med byråkraterna på KWBV.
- Vi tar hand om allt. - Okej.
Påminn mig, vad kostar allt detta?
Precis vad vi pratade om häromdagen.
Den första var gratis. Den bjöd jag på.
Nu går vi vidare med elitpaketet.
Sju reklamer för det rabatterade priset 6 500 dollar.
Stationen sa att det kostar 450 dollar per gång.
- Fyrahundrafemtio? - Det är endast för sändningstid.
Ring stationen.
Fråga vad de tar för att producera-
-sju stycken toppklassiga TV-reklamer?
Men varför behöver vi sju nya?
Ja, vad hindrar oss-
- från att betala stationen för att sända den vi har?
För det första är det inte vad vi kom överens om.
- Han gav oss den första gratis. - Jag vet.
Vad sägs om detta?
Vad sägs om att vi betalar dig 450 för den vi redan sänt-
-och sen tar vi över.
Jag vill inte gå in på teknikaliteter.
Men den reklamen tillhör faktiskt inte er.
Det är immateriell egendom som tillhör Saul Goodman Productions.
- Det tror jag inte. Det är våra ansikten. - Butiken är vår.
Det är min reklam och ni får inte köra den utan min tillåtelse.
- Okej. - Är det så du vill ha det? Okej.
Pengarna är inte längre på bordet.
- Ja, och ditt lilla gäng. - Ja.
Bara ett gäng studenter.
Vi kan anlita sådana.
- Vi kan få tag på studenter. - Ja.
Vi kan filma om reklamen.
- Och sen sänder vi den. - Hallå, hör på.
Ni hade inte ens tänkt tanken om det inte var för mig.
Vi tänker inte betala 6 500 dollar-
-för något vi kan göra själva, okej?
Allvarligt?
Allvarligt.
Ursäkta oss.
- Hej. - Hej där.
Kan jag hjälpa dig?
- Upp med kameran igen. Filma. - Det gör ingen skillnad.
Käfta inte emot, okej? Se bara till att filma mig.
- Om ni giggar mycket... - Giggar ni mycket?
Ledsen att jag stör. Jag vill bara fråga om vi kan diskutera saken?
Vi är med kunder just nu. Var snäll och gå. Tack.
Lycka till i fortsättningen.
- Gå. Adjö. - Gå.
- Ledsen för det där. - Ledsen.
Jösses. Är du okej?
Det var en trumpinne. Den låg löst i gången.
- Kan någon ringa en ambulans? - Nej, det behövs inte.
Jag behöver ingen...
Jo, en ambulans. Det är en bra idé.
Ni har väl ansvarsförsäkring?
Till vår fyrhörnsstrategi.
- Skål för det. - Skål.
Jag vill inte jäkta er, men jag ska spela golf kl. 14.45-
-så låt mig inte dra ut på tiden.
Jag har hört att vattnet är svårt runt de sista nio.
Du hörde rätt. Visste inte att du spelar.
Där jag växte upp fanns det inget annat att göra.
Vi borde ha det här mötet ute på golfbanan.
Kim har nog mycket att gå över.
På tal om det, jag är ledsen, men måste fråga.
Jag har en vän, Billy Gatwood.
Han borrar olja, har en liten verksamhet borta vid Farwell.
Den stackars jäkeln har hamnat i något slags-
- delstatligt besvär mellan Texas och New Mexico.
Jag blir inte klok på det och inte han heller.
Hans advokat var en lokal man, det var långt över hans förmåga.
Så, Billy avskedade honom, men vet inte-
- vad fan han ska ta sig till, ursäkta språket.
Men, jag berättade om allt som du gör för oss.
Han hade gärna talat med dig.
Det har Montanas skönhet, men man slipper liftköerna.
Ni har ingen aning om hur smickrande det är.
Kom ihåg att Kim har händerna fulla med Utah och Colorado.
Såvitt jag vet har hon bevisat att hon klarar av allt vi ger henne.
Kevin, din tillit är...
Det betyder mycket, men när vi började arbeta ihop-
- lovade jag att allt fokus skulle ligga på Mesa Verde och det menar jag.
- Visst, men jag måste... - Hejsan.
- Jag tänkte väl att jag såg några bekanta. - Howard.
Kim, sitt. Jag insisterar.
- Kevin. - Howard.
Paige. Alltid ett nöje att se er.
- Du med, Howard. Hur har du haft det? - Fantasiskt. Tack.
Går er expansion bra?
Ni fick er filial godkänd inom den ursprungliga tidsramen.
Det gjorde vi, tack vare ms Wexler.
Kim är en av de bästa. Ni har tur som har henne.
Det är hon och det har vi.
Det känns som igår som hon granskade dokument hos oss.
Alltid ett nöje att se en av våra protegéer-
-sprida sina vingar och lämna boet.
Jag ska låta er vara. Lycka till, allihopa.
Du med, Howard.
Jag uppskattar att vi har dig för oss själva. Billy behöver bara några råd.
Jag är ledsen, men...
Kan ni ursäkta mig en stund?
Visst.
Jag har provat laxen. Om du gillar musslor så är de fantastiska.
- Kim, hej igen. - Howard, sitt. Jag insisterar.
Ledsen att jag stör. Jag behöver bara ge Howard något.
Detta är Kim Wexler, en fd. medarbetare i vår firma.
Kim, detta är teamet från O'Malley Industries.
Självklart. Jag minns Lauren.
Detta är Jack Sweet, vår nya ekonomichef.
- Hej. - Ett nöje.
Kul att se dig med. Henry. Nick.
- Marie Austin. Kul att ses. - Trevligt.
$14 815 Återbetalning av lån
Kul att träffa er alla.
Ha en underbar lunch, Howard.
- Ledsen för det där. - Ingen fara.
Okej, om du vill ge mig mr Gatwoods nummer-
-talar jag gärna med honom.
Det är kanon.
När jag har förstått ska jag sätta honom i kontakt med en firma som passar honom.
Jag låter dig sköta det.
Jättebra. Okej, Utah.
De goda nyheterna är att registreringskraven-
- är mycket lika de som gäller för Arizona.
Tack igen. Jag hälsar Billy att du hör av dig. Vi bestämmer en golftid snart.
- Låter bra. - Vi ses.
Hej då.
Här.
- Vad fan är detta? - Det är nog ganska uppenbart.
Howard, du var mycket generös när jag lämnade HHM.
Det kändes aldrig rätt att du stod för studentlånen.
Det verkade kännas bra då.
Jag uppskattar gåvan, men nu när jag har råd, vill jag betala tillbaka.
- Men du uppskattar gåvan. - Det gör jag.
Vet du vad jag gör här? Gissa en gång.
Jag gör skadekontroll.
Jag har gjort det tre måltider om dagen de senaste två veckorna.
Jag försöker reparera firmans rykte-
- sedan du och Jimmy drog dess namn i smutsen.
Jag försvarade min klient.
- Är det vad du kallar det? - Det är jobbet, Howard.
Det var behändigt för dig att ignorera Chucks sjukdom när det passade dig.
Jag hjälpte dig igenom juridikstudierna, var din mentor.
Du förrådde mig och det är mitt fel? Jag löser inte in denna.
Kim, din skuld är förlåten.
Men allt annat, är på dina axlar.
Vi visade bara vad situationen egentligen var.
Och om du döljer det för era klienter.
Då, Howard, är det på dina axlar.
- Nacho. - Hej, pappa.
Du är här tidigt, min son.
Jag tänkte sätta igång med fakturorna.
Kul att du är intresserad av företaget.
Jag börjar med Continentalen.
Hämta lite rådjursvinyl och hjälp mig.
Ja, pappa, kommer strax.
Blå skjorta.
Gul vägg.
Silverdörr.
Vit skylt.
Röd paprika.
Lila tröja.
Brunt trä.
Svart matta.
Gula bananer.
Gröna druvor.
Orange apelsiner.
Ursäkta, var hittar jag sojamjölk?
Där borta, till vänster, strax efter frysdisken.
SOJAMJÖLK
Ett vitt tak.
Grön korg.
Grått golv.
- Helt klar? - Ja.
Är kuriren på väg?
- Tjugo minuter. - Kanon.
Detta måste vara hos Gatwood Oil vid dagens slut.
Vad är...?
Hej.
Läget?
Ny gitarr.
Kolla här.
Det är något extra.
Jag sålde resten av mina reklamspottar.
Det måste vara en lättnad.
De älskade responsen de fick.
Så imponerade att de inkluderade den här.
Signerad av självaste Ritchie Blackmore.
Är det lättare att spela på golvet?
- Jag föll. - Vad?
Under en inspelning.
Galna saker händer.
Lång historia. Men det viktiga är-
-att jag är en gitarr rikare.
När hände detta?
- Igår. - Jag träffade dig igår. Du var okej.
Det var i tisdags.
Du hämtade rena kläder. Minns du?
Åkte du till läkaren?
Det är inte så farligt som det ser ut.
Jag behöver bara vila.
Jag klarar mig.
Ta en titt på skrivbordet.
Det är något åt dig där.
Ja, det där.
Öppna det.
Det är min hälft.
Det är nog för de kommande sex veckorna.
Så, vi kan sluta tala om det.
- Jimmy, jag var inte... - Bara så att vi är kvitt, okej?
Okej.
Ledsen.
Jag har bara jätteont i ryggen och...
Folk är sämst.
Jimmy, du...
Du behöver inte pressa dig såhär.
Du borde vila.
Låt din rygg läka.
Gå sedan och gör din samhällstjänst.
Ta en paus.
Planera nästa drag.
Och det betyder...?
Jag menar...
Jag kan ta hand om kostnaderna ett tag.
- Du fick kontanter där. - Jag vet...
- Varför talar vi om detta? - Jag räknade på det. Jag har råd.
Inte för evigt, men tills du är tillbaka 100 %.
Jag uppskattar omtanken, men nej.
Jag gör vad jag måste för att få in min hälft.
Du gör vad du behöver för att få in din. Punkt slut.
Okej.
Du tror mig väl?
Ja.
Krya på dig, Jimmy.
Francesca, är det för sent att få tag på kuriren?
Jag kan ringa. Ska vi omboka?
Nej, ställ in det.
Och ring upp Billy Gatwood.
- Det ska jag. - Tack.
Jag har Billy Gatwood på tråden.
Bra.
Mr Gatwood? Hej, Kim Wexler.
Jag har gått över dina dokument-
- och tänkte att jag var tvungen att hänvisa till en kollega-
- men jag tror att jag har en lösning på ditt problem själv.
Tror du att du har tid att ses den här veckan och tala...
- Chuck. - Howard.
- Vilken trevlig överraskning. - Jag knackade på.
Trodde att du sov. Tänkte att jag kunde vänta...
- Är det matvaror? - Det är det.
Jag bestämde mig för att ta en promenad.
Det är kanon, Chuck.
- Ska du inte komma in? - Tack.
Vad gör mig denna äran?
Jag önskar att det var en vänskapsvisit, men vi har ett problem-
-vi måste diskutera.
Vad då?
Det gäller din ansvarsförsäkring för tjänstefel.
Det är...
Vi borde sätta oss och tala igenom det.
Du är okej.
Bra.
Vi ses, Nacho.
Don Hector.
Vad?
Den här ser lustig ut.
Kom hit med den.
Ser du? Är den falsk?
Nej, den är okej.
Förlåt mig, Don Hector.
Carlos.
Nacho.
Jag är tung.
Tog hand om problemet på femte.
- Det gänget är inget problem mer. - Gör mig en tjänst. Håll käften.
Du är okej.
Okej.
Vi ses nästa vecka.
Mer espresso, Don Hector?
McGill.
Håll uppe takten.
Sir? Sir?
Vad är det?
Du...
Det är mitt barn. Hennes mamma ringde.
Du ska inte tala i telefon.
Jag vet, men hon är sjuk. Hon fick lunginflammation på dagis.
Hon är på sjukhuset. Får jag snälla gå?
Visst. Du kan gå. Men du får ingen tid avdragen.
Kom igen, kan jag inte bara komma tillbaka?
Jag måste bli klar den här veckan.
Det sa domaren.
Sa domaren det?
Låter som att det är ditt ansvar.
Vill du ge dig av? Vad är det värt för dig?
Vad?
För att sticka.
Hur mycket?
Lämna mig ifred.
Kom igen, vill du hinna till din affär eller?
Jag försökte träffa mitt sjuka barn.
Nej, du försöker sälja något som du inte borde-
- till någon som inte borde köpa det.
Jag dömer dig inte.
Man måste tjäna sitt uppehälle.
Jag menar bara att sättet du gör det på rimmar med "markbangare".
- Är du snut eller? - Det är jag -
- som ska få ut dig med timmarna i behåll.
- Hur då? - Ja.
Låt mig oroa mig för det, okej?
Bara...
Sjuhundra dollar så är du härifrån.
Jag har inte 700 dollar.
Jo, du har några tusen i strumpan.
Kan du få ut mig härifrån för 700?
Okej. Om du fixar det har du en affär.
Okej.
Gå och plocka upp skräp. Gå.
Vad fan är detta?
Jag vilar. Jag skadade ryggen.
Upp med dig.
Näpp. Min rygg gör för ont.
Skyll dig själv.
Du får inte dina timmar.
Du tänker nog ge mig mina timmar.
Jaså?
Hur tänker du då?
För om du inte gör det, stämmer jag dig.
Ledsen att behöva säga det, men du skrev på en ansvarsfriskrivning.
Jag skrev på för staden.
Men jag stämmer inte staden.
Jag stämmer dig. Personligen.
Det kan du inte.
Kompis...
Detta är frihetens och stämningarnas land.
Det kan jag ta mig tusan.
Vet du vad?
Jag tror att jag tar med mig den killen.
Vi gör det till en grupptalan.
Vad rör det honom?
Du hindrade med flit honom från att besöka sitt barn på sjukhuset.
Om det inte är medvetet orsakande av känslomässigt lidande, vad är då det?
Det är galet.
Vi är inte ens vid det galna.
Jag kan stämma dig för underlåtenhet att godkänna samhällstjänst.
Det är en direkt överträdelse av ditt ansvar som företrädare för New Mexico.
Jag sköter bara mitt jobb.
Och för skojs skull kanske jag kastar in underlåtenhet att vårda-
- och lindra skador som jag ådragit mig-
-under ditt ansvar.
- Skador? - Min rygg.
Du snackar skit. Ansvarsfriskrivningen är tydlig...
Den kommer att få schweizerost att se hel ut.
Och i en personlig stämning väger den lika tungt som en fjärt i vinden.
Du kommer aldrig att vinna.
Kanske. Kanske inte.
För att ta reda på det måste vi göra lite matte.
Låt oss se, en advokat kostar dig 90 dollar i timmen.
Du får räkna med minst 12 månader av förhandlingar.
- Jag företräder mig själv. - Kanon.
Var så god. Har du en bil?
Ett hus? Pensionssparande?
Säg farväl till allt det.
Du må vara skitstövlarnas konung.
Men i rätten är du en bondlurk.
Domaren och jag spenderar gladeligen de kommande fem åren i rätten.
Men för dig blir det dyrt. Mycket, mycket dyrt.
Det är lika dyrt som ett tredje huslån.
Så -
- jag erbjuder ett enkelt val.
Du kan gå till din fru och förklara att du ska förlora jobbet-
- din pension, vad än du har till ett rykte-
- på söndagsbowlingen. Eller -
- så kan du låta min vän besöka sin sjuka dotter-
- och låta mig vila min rygg på denna heliga-
- och nu skräpfria, New Mexico-marken.
Och vi får behålla våra timmar.
Visst.
Rövhål.
Kom igen.
Stick.
Hallå.
Det var ett riktigt Jedi-trick.
Bästa 700 dollar jag någonsin spenderat.
Här. Jag sticker.
Jag är på väg. Ja, ja.
Jag har ett problem som du nog kan hjälpa mig med.
Jag har kontanter som jag inte kan spendera.
Ungefär 200 000 dollar.
Om något händer mig, får min familj aldrig dem.
För mig verkar det som-
- att du öppnade detta stället för att lösa liknande problem.
Och du tänker att den lösningen-
-är något du kan ta del av?
Som ett engångsarrangemang.
Det vore inte klokt av oss att låta vårt samröre vara allmänt känt.
Håller du med?
På grund av familjen Salamanca.
Om de skulle lägga märke till det-
-kan det leda till konsekvenser.
För oss båda.
Jag tänker mig en papperstransaktion.
Trots det.
Det kan finnas en möjlighet.
En med något större svårigheter.
Men som jag kanske kan ordna.
Skulle du få bukt med denna svårighet för 20%?
Jag skulle aldrig ta pengar från din familj.