Tequila, checkhäfte, surkart...
-Det måste vara dags för underhållet. -Försvinn, Charlie.
För så mycket borde hon åtminstone strippdansa för dig.
-Låt mig vara, Charlie. -Vet du vad som vore störtkul?
Skriv "strippdans" i meddelanderutan.
Se hur hon förklarar det för skatteverket.
Charlie, du... Okej.
-Var är Jake? -Han sover hos en kompis.
-Han kommer imorgon. -Fasen också...
-Jag hyrde en film han skulle gilla. -Vilken?
Lugn, den är lärorik.
"One Million Years B.C."? Hur är den lärorik?
Raquel Welch i pälsbikini flyr från dinosaurier.
Vad är det, om inte historia?
-Tyvärr får du nog se den själv. -Det blir inte första gången.
Vad betyder giraffen?
Varför tar du jämt fram den när du betalar underhållet?
Det är symboliskt.
-Vill du veta vad den symboliserar? -Nej, det kvittar.
Jag gjorde den på keramiken åt Judith när vi var ihop.
Jag slösade massor på dyra smycken och silkesunderkläder.
-Alla vill inte ha smycken och spets. -Nej, inte döda tjejer.
Vet du vad? Du är i klart underläge, och håller fast vid det förflutna.
Det blir ju "under... håll".
Vet du vad? Du heter Charlie...
...och du är en idiot.
Det må så vara.
Varför har du giraffen som du gav henne?
Jag blev utslängd och ville hämnas. Hon tog ju huset, bilen, pengarna...
-Jag kände att jag måste ta nåt. -Så du tog en struntsak.
-En symbolisk struntsak. -Jaha...
Varje gång jag betalar ut underhållet påminner den mig om...
...vilken patetisk förlorare jag är.
Du behöver ingen giraff för det, polarn.
Gör dig av med skiten. Bitterheten tar kål på dig.
Tror du jag skadar mig själv mer än henne?
Nej, jag tror inte du skadar henne alls.
Du måste gå vidare.
Du har helt rätt. Vet du vad den perfekta symbolen för det vore?
Att få staken putsad av en Kenovärdinna i Laughlin?
Nej, nej...
...att ge den hÃ¤r till Judith och be om ursÃ¤kt fÃ¶r att jag tog den.
Jag gillar min idÃ© bÃ¤ttre.
Här är min plan: Jag ger tillbaka den och drar ett streck över allt.
Övervägde du ens min idé?
-Du kör. -Varför det?
-För jag är för full för att köra. -Vad säger det om din plan?
Synk: stoffinho17
-Alan, vänta... -Nej. Judith ska ha tillbaka giraffen.
Jag ville bara inte missa nåt.
Okej, du får stanna.
Titta! Vad är det här? Det står "The Harpers".
-Än sen? -Hon är inte Harpers, hon jäklas.
-Den där mattan ljuger! -Ja, den och brevlådan är i maskopi.
Ring på...
Du och jag är Harpers.
Vi!
Alan...
Dr Melnick? Mår Jake bra?
Det tror jag. Han sover hos en kompis.
Ja, visst!
Dr Melnick är Jakes barnläkare, så jag antog givetvis...
Då förstår jag.
Nån annan har gett din fru en "giraff".
De glömde väl inte vitlökskulorna?
Vad gör du här?
Jag återvänder till badkaret och låter er prata...
-Nå? -Jag ville återlämna den här.
-Vad är det? -Jag har gjort den åt dig.
-Nu?! -Nej...för länge sen.
Den är symbolisk.
Alan, du är allvarligt störd. Du behöver hjälp.
Ha så kul med vitlökskulorna!
Det där var ju riktigt kul.
-Kom, jag bjuder på en drink. -Okej...
Vänta, vänta...
Vår barnläkare.
Min f.d. fru ligger med vår...barnläkare.
Undrar om hon får en klubba varje gång?
Du är faktiskt lyckligt lottad.
Jaså? På vilket sätt är jag lyckligt lottad, Charlie?
Blir Jake sjuk eller skadar sig har du gratis läkare bara ett badkar bort.
Det är sant. Han har god hand med ungar.
Jag ville också ha sex i badet, men hon sa att håret blev krulligt.
Nu har hon visst hittat rätt sorts balsam.
Tänk om hon gifter sig med killen?
-Desto bättre. -Bättre? Hur då?!
Om de gifter sig slipper du underhållet.
Det är bättre.
Om du insåg fördelarna skulle du uppmuntra henne.
"Den här killen är ett kap. Låt honom inte smita."
-Ja, jag borde åka dit och gratulera. -Nej, nej, nej...
-Du gav karln kvinnan och badkaret. -Ja, du har nog rätt...
-Och du betalade nog för vitlökskulorna. -Ja.
-Kan jag få mer kaffe, Berta? -Vad hindrar dig?
Gör ditt eget jäkla kaffe.
-Jaså, Charlie, du är uppe nu? -Hej, mamma.
-Var är mitt barnbarn? -Han sover borta.
-Han kommer senare. -Om jag vetat hade jag inte kommit.
Bra att veta.
-Var är din bror? Hans bil är borta. -Jag vet knappt var mina byxor är.
Jaha, då får du och jag en chans att umgås lite.
Det vore toppen, men jag spelar softball på söndagar.
Charlie... Det är lördag.
Jäklar!
-Är du fortfarande kvar? -Ja.
-Alan, jag beklagar verkligen... -Nej, jag ska be dig om ursäkt.
Att dyka upp oanmäld igår var helt opassande. Det ska inte upprepas.
Så du kom oanmäld för att be om ursäkt för att du kom oanmäld?
Så du märkte det.
-Är Judith vaken? -Hon gick ut och handlade.
Uppe och ute så tidigt på en lördag? Vad bra.
Hon sov mycket när vi bodde ihop-
-men det var väl depressionen och medicinen.
-Medicinen? -Det var inget farligt.
Bara ett litet rosa piller om dan för att vrida mungiporna uppåt.
-Alan, det här känns lite besvärande. -Nej, bli inte besvärad.
Vi kommer tydligen att ses ofta, så vi borde ta det naturligt.
-Det var en mogen inställning. Tack. -Det var så lite.
Vill du ha kaffe?
Vill de tuta i oss att grottkvinnor vaxade benen och bar pälsbikini?
Det är inte en dokumentär, mamma.
Jag kommer inte alltid att finnas här-
-och en dag kommer du att ångra att du ignorerade mig.
-Charlie, varför hatar du mig? -Vad?!
När jag hälsar på gör du allt för att slippa umgås med mig.
lnte tillräckligt.
-Vi umgås ju nu. -Du ser på TV, och den är avstängd.
Men jag ser dig...
Charlie... Se på mig.
-Hur länge ska vi göra det här? -Prata med mig.
-Okej, då går jag. -Nej, vänta. Berta...
-Kom och prata lite. -Har ni umgåtts färdigt redan?
-Han hatar mig. -Det gör jag inte.
-Snälla Berta... -Jag vill gå hem.
-Berta, jag ber dig. -Okej då...
Så varför hatar du din mor?
Så där ja...
Kaffe, juice och mitt hemliga förråd av Mint Milano-kakor från frysen.
Vill du ha dina kakor ifred här så får du gömma dem.
Judith äter kakor som en fånge på väg till stolen.
Berätta om dig själv. Har du varit gift?
-Min fru avled. -Åh, jag beklagar.
Men du slipper underhållet.
Här ska du få höra nåt kul.
Jag är i underläge... och håller kvar vid det förflutna.
Det blir...under-håll.
-Blir det inte "under-håller"? -Så du märkte det.
-Har du barn? -Nej.
Lika bra det, med en död fru och allt...
-En Mint Milano-kaka? -Nej tack.
Apropå ungar är det ju inte för sent. Judith är en underbar mamma.
-Vi har inte kommit till det stadiet. -Nej, det är klart...
Men vänta inte för länge. Hon är ju inte purung.
Äggen kan gå ut, menar jag.
Jag åt Mors Dags-middag med min slampa till dotter och hennes kille.
Plötsligt slås dörren in och rummet fylls med tårgas.
l nästa sekund låg jag och hostade upp lungorna-
-medan snuten släpade ut Bonnie och Claude i handklovar.
Pengarna jag hade lånat dem för att öppna solarium-
-hade de satsat på en cannabisodling i mitt redskapsskjul.
-Otroligt. -Ja.
Hälsade din dotter på dig på Mors Dag?
Vilket otacksamt glin hälsar inte på på Mors Dag?
-Ett år glömde jag. Släpp det. -När fyller jag år?
-Ursäkta? -Du hörde.
-Var kom det in i bilden? -Vet du inte när hon fyller år?
-lnte utantill. -Charlie.
-Vad då? Hon ändrar den jämt. -Bara året, inte dagen.
Jag insåg just en sak... Jag kan gå.
Visst, men svara på en sak innan du går.
-Vad då? -Varför hatar du mig?
Mamma, för Guds skull... - Rose!
Vänta, Rose! Rose, kom in...
Titta, min mamma är här. Du gillar ju henne.
-Visst. - Hej, Evelyn. -Hej, gumman.
-Är det där mina byxor? -Nej då.
De här har jag köpt...
...men jag tror plånboken och nycklarna är dina.
Evelyn, du ser yngre ut för varje gång.
Du är väl för rar, och tack för födelsedagskortet.
-Fick du det i tid? -Ja, och det var så fint.
-Du är rar som kommer ihåg mig. -Vem skulle glömma din födelsedag?
Du har rätt. Hon blir väldigt känslosam ibland.
-Jag trodde det var skilsmässan. -Den kom hon över innan jag packat.
Nej, hon blir sån när blodsockret sjunker.
Hemligheten är att alltid ha några mini-Snickers i fickan.
-Hon blir glad direkt. -Verkligen?
Jajamän, och ett annat tips...
När hon börjar gråta utan anledning, för det gör hon...
...säg aldrig: "Gråt inte." Och försök att inte röra henne.
-Okej. -Eller vissla.
Vissla aldrig nånsin.
Okej, jag glömde en födelsedag och jag ringer inte alltid tillbaka-
-men jag hatar henne inte.
Blev han ammad?
Naturligtvis. lnte av mig personligen...
Jag ser ju brudarna som kommer hit och han dras till stora rattar.
-Det gör jag inte! -lnte?
-Raquel Welch. -Det där är en jäkligt bra film.
Den enda natten vi var tillsammans-
-ägnade han faktiskt sjukt mycket tid åt mina...tuttar.
Förspel är ju en sak, men det var som att älska med en katt.
Rose, du pratar med min mamma!
Förlåt. - En katt som gav mycket tillbaka.
Han har alltid varit oralt fixerad. Som liten sög han på andras tummar.
Och nu har han alltid en flaska sprit i munnen.
Min terapeut säger att han sköljer ner sina känslor.
-Det säger min terapeut också. -Det kunde jag ha sagt gratis.
-Jag är här. -Det är Jake!
Han är tillbaka. Titta vem som är här och hälsar på dig.
Hej, farmor.
Hej, raring. Tack för det fina födelsedagskortet.
-Mamma valde det. -Du älskar henne, inte sant?
-Visst. -Tack. Nu får du gå.
-Får jag också gå? -Vi är inte klara med dig.
-Var var vi? -Vi försökte komma på...
-...varför Charlie hatar dig. -Japp.
Nå, Charlie?
Okej, så här är det... Jag säger inte att jag hatar dig, men om-
-kan det bero på att du är en narcissistisk blodsugerska-
-som drev min far till en tidig död.
Sen gifte du dig med en rad män, som struntade i Alan och mig-
-men du såg oss som cirkusapor, som du tog fram när det passade.
När det inte passade sändes vi till internat eller läger-
-eller kibbutzen i lsrael, där vi fick spö för att vi inte ens var judar!
Nu dyker du upp stup i kvarten och vill ge mig skuldkänslor-
-för att jag inte uppskattade min ensamma, kärlekslösa barndom.
Okej...
Du är tydligen inte redo att tala om det.
-Du behöver inte göra det här. -Jag är en diplomerad kiropraktor.
Om Jake hade ont i halsen skulle ju du behandla honom.
-Jag har nog bara legat illa. -Ja, du är ju inte van vid vår säng.
Har du träffat Judiths föräldrar?
-Nej. -De kommer att älska dig.
De var förtvivlade över skilsmässan och de olyckliga val hon gjorde sen.
-Olyckliga val? -Äsch, det är inte viktigt...
...men de blir lättade över att hon är ihop med en man.
Du är väldigt spänd häruppe.
Alan?
-Är inte underhållet betalat? -Det är till barnläkaren.
-Har Jake varit sjuk? -Nej då.
Barnläkaren tvingades uppsöka en ortoped.
-Visste du att mamma fyllde år nyss? -Ja, jag sände blommor och ett kort.
Kunde du inte ha skrivit mitt namn på kortet?
Det gjorde jag. Jag skrev: "Från dina söner Alan och Charlie."
-Jäklar. -Vad då?
Hon lurade mig att tro att jag glömt.
Synk: stoffinho17 www.SweSUB.nu