Detta har hänt...
En tragisk händelse blev slutet på ett äktenskap...
Är han ihop med en av mina vänner?
... och den smärtsamma vägen vidare.
Medicinska under utlovades...
Tar bort fragmentet finns det en chans att du får din syn tillbaka.
... både stora och små.
Min man har gått med på ingreppet ni föreslog.
För att bli av med snarkandet?
Inspektörer...
Och en förödande lögn spreds.
Natten det brann såg jag nån komma ut.
Han heter Porter Scavo.
En morgon gick det upp för Lynette Scavo
att hon inte kunde minnas
senaste gången hennes familj åt frukost tillsammans,
så Lynette gjorde som alla mödrar i den situationen.
Vi ses, mamma.
Försten utanför dörren slår jag benen av.
Hon hotade sin familj med våld.
Det var jättegott, men jag lovade att följa Chrissy till skolan.
Du är en sån gentleman. Rör dig inte ur fläcken.
Pappa, säg åt mamma. Jag måste gå.
Alla runt bordet som tror jag har makten
att få mamma på andra tankar, räcker upp handen.
Jag önskar jag kunde göra nåt.
Vår familj har gått igenom mycket på sista tiden,
och vi känner att vi vore bättre föräldrar
om vi visste vad som hände i era liv.
Parker, hur går det med hemuppgiften i fysik?
- Kan jag hjälpa er? - Bor Porter Scavo här?
- Ja. Hur så? - Jag är Porter Scavo.
Kan du komma ut ett tag? Kom ut nu.
- Porter Scavo, du är anhållen. - Va?
- Du har rätten att inte yttra dig. - Stopp! Vad händer?
Jag måste be er ta ett steg tillbaka.
Om det här handlar om Warren Schillings bar,
har Porter inget med det att göra.
Ett vittne säger annorlunda.
Ett vittne? Vår...
Vill ni vara snäll att stiga åt sidan och låta oss sköta vårt jobb.
Om du avsÃ¤ger dig den rÃ¤tten kan allt du sÃ¤ger
anvÃ¤ndas mot dig i domstol.
Ett vittne? Vad menar de?
Det ordnar sig. Vi ringer en advokat. Vi tar oss igenom det här.
Lynette Scavo kunde inte minnas
senaste gången hennes familj åt frukost tillsammans.
Jag antar att vi talat färdigt om min hemuppgift i fysik?
Ja, raring. Det har vi.
Och hon visste inte att det skulle dröja många år
innan hennes familj skulle äta frukost tillsammans igen.
Det är fruktansvärt att leva i mörker,
oförmögen att se det andra tar för givet,
men ibland, för några få lyckliga, sprids en strimma ljus i mörkret
och lovar hopp om en ljusare framtid.
- Kan du se nåt? - Jag ser ljus
och några suddiga konturer.
Är det allt?
Det är allt han kan förvänta sig ännu så länge,
men ser han så pass mycket, kommer synen snart att återvända.
- Kan du se mig, älskling? - Bara din silhuett.
Jag ser att du har kortklippt hår.
Det får dina öron att stå ut, men jag gillar det.
Carlos, det där är doktorn. Här är jag.
Det gör inget. Jag kan åtminstone se lite grann.
Det är en härlig dag.
Kom ihåg att hans ögon är känsliga den första tiden,
så svag belysning hemma och solglasögon utomhus.
Vi är väldigt tacksamma, men hur ska jag säga...
Din septum ser jättebra ut.
Och du snarkar inte längre. Allt är i sin ordning.
Måste jag komma på efterbesök?
Nej, det räcker så här.
Jag säger alltid att jag kommer sakna mina patienter,
men den här gången menar jag det.
Vi känner likadant. Du har varit underbar.
Ursäkta mig.
- Vad gör du? - Lämnar ett tackkort.
Till en doktor?
Han hjälpte dig i en svår tid.
Det minsta vi kan göra är att visa vår uppskattning...
Vad fan är det här?
Bor du med honom? Sen när då?
Alex flyttade in för sex månader sen.
Varför hålla tyst? Trodde du att jag skulle ogilla det?
Han är ju doktor, för guds skull. Ett bättre parti än mitt!
Det där var lite orättvist.
Jag vill bara förstå hur min son
har kunnat undanhålla nåt sånt för sin mor.
Mamma, kom igen nu. Sen jag kom ut
har du inte visat minsta intresse för mitt kärleksliv.
Det har jag visst.
Genom att ge mig en broschyr om gonorré?
Det är inte det jag menar.
Tänk på saken. Har du ens frågat om jag träffar nån?
Men...
Där ser du. Du ville inte veta. Därför sa jag inget heller.
Men nu vill jag gärna veta
så därför bjuder jag dig och Alex på middag imorgon kväll.
- Va? - Är han en del av ditt liv
vill jag lära känna honom.
- Det blir nog fisk. - Jag menade inte vad jag sa.
Det är coolt att du ignorerar mitt privatliv.
Bra försök. Säg åt Alex att klä sig snyggt.
Snälla, mamma, låt bli.
Du har inte rätt att kritisera mig som förälder
och sen förneka mig rätten att bättra mig.
Orson och jag väntar er kl. 20.
Okej.
Ska jag vara med? Jag är ju trots allt bara tandläkare.
Orson, nu glömmer vi det där!
Skynda dig, MJ. Din pappa är här.
Hej, Katherine. Vad gör du här?
Jag älskar att gå på zoo,
och när Mike sa att han skulle dit, bad jag att få följa med.
- Det är väl okej? - Javisst.
Varför inte? Jag tycker det är
strålande.
Riktigt, riktigt strålande.
Raring, Katherine följer med till zoo.
Varför ska hon med?
Hon och din pappa är vänner, och ju fler desto roligare.
Jag vill bara gå med pappa.
Jag är ju här. Det blir skoj, jag lovar.
Vi kan visa Katherine den roliga gungan hos aporna.
Det låter häftigt. Visar du mig den?
- Okej, då. - Okej, då går vi.
Glöm inte hans jacka.
- Jag får komma på nåt sätt. - Det gör du säkert.
Jag tror att presentbutiken på zoo älskar skilsmässor.
- Hur mår du, grabben? - Inget vidare.
Okej, men oroa dig inte. Bob har åtagit sig att försvara dig.
Och sen går vi till åklagaren
och begär borgen.
Men först vill jag ställa några frågor.
Hur kan polisen ha ett vittne?
Lynette...
Åklagaren säger att nån såg dig komma ut från lagerrummet,
precis innan branden bröt ut.
- Vad betyder det? - Jag vet inte vad de pratar om.
- Jag har alibi. - Har du? Strålande.
- Varför har du inte sagt det tidigare? - För att jag skämdes.
Du är anklagad för dråp
och du oroar dig för att skämma ut dig?
Om vi kan bevisa din historia lägger de ned åtalet.
Du skulle bli fri utan borgen. Så var var du?
Jag var hos Edie Britt.
Snälla, säg inte att du ligger med henne också.
- Pappa... - Vad är det för fel på flickor i din ålder?
Vet du vad jag skulle ge för att dejta en sjuttonåring?
Det talar vi om en annan gång. Vad sa du nu?
Jag har inte sex med Edie.
När jag lämnade klubben, gick jag hem till henne,
för att bryta mig in och stjäla hennes pistol.
Varför gjorde du det?
Mr Schilling slog Anne och förödmjukade mig.
Jag ville skrämma vettet ur honom och slippa hans självbelåtna flin,
men när jag kom tillbaka till klubben stod den i lågor,
så jag gick hem och gömde pistolen i mammas mjölburk.
Det är mitt alibi.
Tror du det hjälper?
- Var det nån som såg dig? - Nej.
Då är det inget alibi. Det är ett erkännande till ett annat brott.
- Du missade det. - Missade vad?
Porter Scavo blev anhållen idag. Jag visste att han anlagt branden.
- Stackars Lynette. - Fan heller.
Stackars de sju som brändes till döds.
Jag skulle inte vilja vara i Lynettes skor nu.
Kan du föreställa dig vad hon går igenom?
Han är ju hennes son, så på sätt och vis är hon ansvarig.
All skuld hon måste känna.
Dave! Vad fan? Du blöder ju!
Okej, vi går in och tvättar av det här.
Kom hit.
Ska du bara lägga tillbaks den i Edies hus? Är du inte klok?
Om du ska bryta ihop, gå in i rummet intill.
Jag är upptagen.
Vad händer med oss?
Vi begär borgen och återlämnar stulna vapen.
När blev det här vårt liv?
Om Edie anmäler sin pistol som stulen behöver man inte vara
polisens skarpaste hjärna för att veta var man ska leta
och det är det sista vi behöver just nu.
Vad vore jag utan dig, Lynette. Du kan hantera kriser.
Jag försöker.
Du är min klippa. Det vet du väl?
Din klippa försöker ta bort fingeravtryck från ett vapen.
Tack.
Är du redan hemma? Allt väl?
Gå till ditt rum.
Jag kommer strax, så pratar vi om vad som hände.
Vad hände?
MJ kastade sin glass med varm kolasås på Katherine.
Allvarligt?
Så hemskt. Mår hon bra?
Hon har nötter och vispgrädde i håret
och den lilla kokosnötsskålen av plast gjorde en skråma i pannan.
- Susan. - Förlåt.
Bilden i mitt huvud är nog mycket roligare än verkligheten.
- Varför gjorde MJ så? - Jag vet inte.
Katherine och jag talade om att fira jul på Bermuda,
men hon ville inte det
för hon trivs inte i baddräkt,
och jag sa att hon kunde vara på omslaget till Sports Illustrated,
och då, pang, kastade MJ glassen.
- Det var det värsta jag hört. - Han är ju bara fem.
Nej, jag menar det du sa till henne om Sports Illustrated.
Vad handlade det numret om? Seniorolympiaden?
Jag ska prata med MJ.
Jag kan se henne på omslaget till Månadens Menopaus.
Grattis Carlos
Allt är fortfarande suddigt.
Jag kan bara urskilja konturer och skuggor,
men inom en vecka, ska allt vara klockrent.
Det låter verkligen som ett mirakel.
Gabby har varit så tålmodig hela tiden.
Hon har varit en ängel.
Lägg av, Carlos! Du är väl inte idiot?
Jag hör precis en liten röst från ovan.
Varför har du inte glasögonen på dig?
Dina ögon får inte utsättas för ljus.
Jag står bara ut med att min man blir blind en gång.
- Var det min baseboll? - Ja, jag har den.
- Visst är den häftig? - Ja. Den är rund.
Titta, Lou Gehrigs autograf.
Ser man på. Lou Gehrig. Inte illa.
Min far fick den av sin far och sen fick jag den.
Det visste jag inte.
Jag trodde det var nåt fånigt samlarobjekt.
Nej. Det var därför jag inte ville sälja den när vi var panka.
Carlos. Nu måste du ta dina ögondroppar.
- Gå och gör det nu. - Ursäkta mig, mina damer.
Se inte på mig så där. Jag hade inget val.
Gabby, man säljer aldrig en mans signerade baseboll.
Jag behövde däck till bilen.
Hur kunde jag veta att han skulle få synen tillbaka?
Vilken otur.
- Vem sålde du den till? - Nån italienare.
Mike vet ju allt om baseball!
Han känner säkert nån som kan hitta Lou Gehrig
och be honom signera en ny boll.
Va?
Det går bra.
- Vad händer? - Domaren har satt borgen.
- Tack gode Gud. Hur mycket? - 20000 dollar.
Det är mycket.
Var ska vi få de pengarna ifrån?
Vi får ta av våra besparingar.
Vi har 14 lakan.
Vi har 800 dollar på julklappskontot.
Vi kan skrapa ihop till det.
Jösses. Jag måste tillbaka till restaurangen.
Kan du gå till banken och fixa det?
- Visst. - Okej.
- Tack. - Ingen orsak.
Då meddelar jag domaren att ni tänker betala borgen.
- Vänta lite. - Vad är det?
Du är min advokat så det här stannar mellan oss, eller hur?
Jag är faktiskt Porters advokat så...
Du måste veta att det inte finns några besparingar.
Jag gav pengarna till Anne Schilling så hon kunde lämna stan
och Tom vet inte om det.
Låt mig få det klart för mig,
du mutade alltså ett potentiellt vittne så att hon kunde fly?
- Vems advokat är du egentligen? - Jag är som sagt Porters.
Vad ska jag ta mig till?
Var ska jag få tag i pengar till borgen?
Du kan höra med en borgensman. Inteckna huset som säkerhet.
Nej. Huset är redan belånat till tänderna.
Restaurangen, då?
Jag har väl inget annat val.
Men det här stannar mellan oss.
Kom ihåg att du är min advokat, inte Toms.
- Som jag sa, Lynette... - Håll mun!
Den tillhörde min mans farfar
och får jag inte tillbaka den
då sitter jag i skiten, må du tro.
Vad menar du?
Per nulla betyder "inte en chans". Tyvärr.
Men snälla! Det är allvar!
Va? Vad säger han?
Han skulle vilja se dig dansa.
Va?
På bordet.
Vet du vad? Det kan du per nulla så in i helvete.
- Hejsan, Lynette. - Hej.
Jag är ledsen för det där med Porter. Är det nåt vi kan göra...
Ja, jag skulle vilja låna
Edies gula tröja till rättegången.
Okej. Edie är tyvärr inte hemma.
Är det okej om jag går upp och hämtar den?
- Javisst. Gör det. - Tack.
Var snäll och gå.
Ni kommer olägligt.
Okej, jag kommer imorgon.
Du vet att jag älskar dig. Det kommer jag alltid att göra.
Låt mig först säga
att det är trevligt att få träffa dig privat, dr Cominis.
- Kalla mig Alex. - Okej, Alex.
Ni sitter så långt ifrån varann. Ska ni inte hångla lite?
Mamma, vi behöver inte hångla.
Om ni behöver hångla
är det och det andra också helt okej för mig.
Vi uppskattar din tolerans,
men vi kan vänta med att hångla tills vi kommer hem.
Jag vill att ni pojkar ska veta att jag inte har nåt emot er livsstil.
Vem vill ha en jordgubbsdaiquiri?
Väntar vi på nån?
Vi tänkte att det vore trevligt
att dela den här stunden med några nära vänner.
Du är lika stilig som alltid.
Bob och Lee? Sponsrar du gayprideparaden?
Bree, sköter du presentationerna så kollar jag middagen?
Bob Hunter, Lee McDermott,
det här är Andrews nya livspartner, dr Alex Cominis.
- Hej. - En läkare.
Han är plastikkirurg.
- Hörde du, Bob? - Jag trivs bra med mina ögon.
Var inte överkänslig.
- Har vi inte setts förut? - Inte vad jag minns.
Vi har setts förut, men jag vet inte var.
Gymmet är en populär mötesplats.
Nej, inte där.
Jag tar nog fel på person.
Jag blandar ihop dig med någon.
Middagen är klar. Ska vi sätta oss?
- Sakta i backarna. Känner du honom? - Ja.
Herregud! Det är ju han!
Carlos, vad är det?
Gabby, jag kan se dem.
- Va? - Jag kan se färger och former.
Allt börjar klarna.
Herregud, det är ju fantastiskt!
Titta på alla mina flickor! Hon liknar sin mamma.
- Jag sa ju det. - Nu kan du se mig dansa, pappa.
Jag längtar så! Det är otroligt.
Jag kan nästan se allt. Brasan, vårt matsalsbord.
Var är tavlan vi köpte i Grekland?
Jag sålde den för att få ihop till räntan på bolånet. Förlåt.
Jag bryr mig inte om saker.
Jag kan se min familj. Det är det viktigaste.
Är det sant? Jag blir så glad och lättad att höra det.
Du anar inte allt dumt som jag har oroat mig för.
- Som vadå? - Det är fånigt. Jag sålde din baseboll.
Men du har rätt. Du kan se och det är allt som räknas.
Sålde du min Lou Gehrig baseboll?
Ja, men det är ju bara en sak. Vi bryr oss inte om saker.
Visst, visst. Men jag har ärvt den av min farfar.
Ja, nu vet jag det, men...
Juanita, dansa för pappa!
Juanita, ta nu din syster
och gå ut i köket och ta lite kakor.
Jag kommer strax.
Det här är en särskild dag i våra liv, så jag tänker inte bli arg.
Men jag fattar bara inte
vad som flög i dig, din yrhätta.
Jag vill ha den tillbaka. Förstått?
Den här yrhättan har hållit familjen vid liv de senaste fem åren!
Du vet inte vad jag tvingats göra för att behålla huset.
Det var två saker du inte fick sälja.
- Min baseboll och min klocka. - Jag har inte sålt klockan!
Bara för att den satt på armen, din lilla tjuv!
Gabby, du ljög. Jag vill ha tillbaka min baseboll,
och du ska se till att jag får det!
Och du kan sluta ge mig fingret.
- Jag kan se nu, som bekant. - Visst. Fan också.
Bree, det var utan tvivel den bästa middag jag nånsin ätit.
Du är så rar.
Visste du att Bree har Fairviews bästa cateringfirma?
Just det. Gör du bröllopsmiddagar?
- Jag hade inte tänkt berätta det här. - Berätta vadå?
Nej, det var inget.
Nån gång måste vi ju berätta det.
Oj, herregud, ska ni två...
Ja, vi ska gifta oss.
Och jag hatar dig.
- Herregud. - Grattis.
- Häftigt. - Där ser du hur glada de blev.
Varför ville du hålla det hemligt?
Jag ordnar allt inför bröllopet.
Nu vet du varför.
Nu måste jag få ge min nye svärson en kram.
Lägg av nu.
Om ni ursäktar,
ska jag hämta en paj som ni kommer att älska.
Ni två ska hjälpa mig.
Vad är det med er två?
- Vad menar du? - Försök inte.
Ni har viskat hela kvällen.
- Ni känner tydligen Alex. Hur då? - Det spelar ingen roll.
Han ska gifta sig med min son.
Om det är nåt jag borde veta, vill jag höra det nu.
Snälla, säg nu.
Vi tror vi har sett honom i en vuxenfilm.
Med vuxen, menar ni intrikat och sofistikerad?
Nej, vi menar gayporr.
Va?
Vi såg en film som hette Anfall bakifrån.
- Alla spelade soldater. - Bob gillar uniformer...
Tack för den.
Nej. Det kan inte vara sant. Han är ju läkare. Är ni helt säkra?
- Vi kan ju ha fel. - Nej. Vi hyrde den för en månad sen.
Vi betalade förseningsavgift. Tro mig, det är han.
Jag tycker inte att de borde göra reklam
för livstidsgaranti om den går sönder efter fyra månader.
Du kanske använde din korkskruv lika mycket på fyra månader
som de flesta gör i ett helt liv. Har du tänkt på det?
Din mamma går lös på dem som är vackrare än hon själv.
Har du märkt det?
- Hej. - Hej där.
Hej, Katherine. Vilken fin tröja.
- Vart är ni på väg? - Vi ska bowla.
Kom nu, grabben. Ta din jacka.
Jag tror inte att det kommer bli problem igen.
- Jag har pratat med MJ. - Det tror jag säkert.
Vad menar du med det?
Att saker vore lättare med MJ
om du inte snackade skit om mig och Mike.
Va? Det gör jag inte alls.
Jaså? MJ har alltid gillat mig, tills jag blev ihop med Mike,
och då plötsligt flyger det glassbomber genom luften.
Då går vi och välter käglor. Vi ses, mina damer.
Hej då.
Va? Jag har aldrig sagt ett ont ord om att de träffas.
Jag tror dig. Du behöver inte ens säga nåt.
Det är sättet du beter dig på. Ungar känner sånt.
- Vad menar du? - "Katherine, vilken fin tröja!"
Enkelt översatt: "Ha det så kul i bowlinghallen, din hora."
Okej. Hela situationen är obekväm.
Men hur ska jag göra för att MJ inte ska ta det till sig?
Jag menade inte alls att du ska göra nåt åt det.
Två av mina vänner vill klösa ögonen ur varann,
det är det bästa jag vet.
Tack för korkskruven.
Såja, raring. Sitter de bra?
Det duger väl.
Vad är det? Vem pratade du med så länge?
- Susan är på väg. - Va? Varför då?
Hon vill att MJ ska se oss alla ha trevligt ihop.
Då kanske han lättare accepterar att du och jag är ihop.
- Det kanske inte är så dumt. - Jag tycker det är en god idé.
Hon tycker att hon har sänt ut fel signaler,
och vill gottgöra det.
Det är snällt av henne att försöka.
Men hur mycket teater har hon tänkt spela...
Hej på er. Nu ska vi ha skoj!
Ramla inte nu. Jag vill inte behöva bära hem dig.
Det går bra. Oroa dig inte.
Ser man på, han som blev släppt mot borgen.
Du har stake i dig.
Du knullar min fru, tar ifrån mig min familj och bränner ned mitt företag.
Jag brände inte ner din klubb.
Du kan anklaga mig bäst du vill, men jag tänker inte åka i fängelse.
Om jag var du, skulle jag vilja det. Det är fan så mycket säkrare.
Annars, en vacker dag, när du är på väg hem från skolan
eller från jobbet eller en polare, försvinner du bara.
Och frågar de mig, vet du vad jag svarar?
Jag var på bio.
Njut av din frihet.
- Och klotet ska rulla mitt i banan. - Okej.
- Inga rännbollar. - Just det.
- De trivs ju jättebra ihop. - Tacka mig för det.
Ja, att du är här verkar faktiskt hjälpa.
- Du kan tacka mig för det. - Okej, okej.
Titta på honom.
Minns du när han spelade med ett litet barnklot
som var som en nätmelon?
Jag vet. Och Colts-tröjan du köpte har han vuxit ur.
Nej. Är det sant...
Jag provar.
Hur har den lilla plutten vi kom hem med från sjukhuset
förvandlats till en buse?
Mike, jag behöver dig för att slå ner några käglor.
- Vad sa jag om att sikta? - Jag minns inte. Du får visa.
Jag kommer.
Hej. Har du en stund över?
ANFALL BAKIFRÅN
- Var hittade du den där? - I en videobutik jag aldrig går till igen.
Vet du att en av filmens stjärnor...
Ja, jag vet att Alex är med i filmen.
- Gör du? - Ja, det har han redan berättat.
Han kallar det sitt livs största misstag.
Varför gjorde han...
Han hade inte råd att betala för sin läkarutbildning,
och han fick ett förslag från sin så kallade rektor...
Jag skulle uppskatta om du inte visade att du vet.
Och du tycker att det är okej?
Ja. Det vet ju både du och jag
att jag inte heller har ett oklanderligt förflutet,
så jag kastar inte sten i glashus.
Dessutom älskar jag honom. Väldigt mycket.
Är han den rätte?
Ja, mamma. Trots sitt dunkla förflutna.
Varför tog du med dig den hit?
Du ska gifta dig med honom.
Jag trodde att han var oärlig mot dig.
Jag ville skydda dig, så jag...
Så du beslöt dig för att lägga dig i mitt kärleksliv?
Ja.
Vet du vad, mamma?
Det här är nog det finaste du nånsin har gjort för mig.
Kom hit.
Det är inte alla killar som kan säga
att deras mamma hyr gayporr åt dem.
Apropå det ska filmen lämnas senast kl. 15. Kan du...
Självklart. Vi måste undvika förseningsavgifter.
Jag kan be Alex signera den om du vill.
Lämna bara tillbaka den.
Mrs Solis, kan jag hjälpa er?
Hämta chefen.
Här har du!
Fick du tillbaka den?
- Varför haltar du? - Jag trillade från ett bord.
Jag vill inte prata om det.
Varför dröjde det så?
Jag ville förbereda Porter inför rättegången.
- Vad gör han nu? - Han behövde vara ensam en stund.
Vi ses där inne.
Låt honom vara för sig själv. Han är ganska nervös.
- Det där är Preston. - Va?
Skit också.
- Hej, mamma. Hej, pappa. - Hej, Preston.
- Ser ni att det är jag? - Det är klart!
Vad fan håller ni på med? Var är Porter?
- Han stack. - Va?
Han var livrädd. Han visste inte vad han skulle göra,
så han lämnade stan och bad mig ge honom försprång.
Vet du hur allvarligt det här är? Vi har betalat borgen.
Om domaren upptäcker att Porter flytt stan, förlorar vi allt.
Kom igen nu. Det är vår tur.
Det ska han få reda på med en gång,
för du går inte in.
Jag smiter hellre från borgen än ser mina två ungar på kåken.
- Tom. - Nej.
Bob får berätta för domaren vad som hänt.
Vi får ta den förlusten. Det är bara pengar.
Nej. Det är inte bara pengar.
Vad menar du?
Kom nu! Det är vår tur.
Lyssna nu.
Du brukar säga att jag vet vad man ska göra i en krissituation?
Nu gör vi så här. Säg inte emot.
Du är Porter nu. Kom. Nu går vi in.
Kom nu.
Tycker du om den?
Den är fin. Var har du fått tag på den?
Jag köpte den till dig idag.
Va? Men vi har inte råd.
Jag sålde basebollen.
Du sa aldrig hur svårt vi hade det.
Du var blind och deprimerad. Jag ville inte göra det värre.
Tack för att du tog så väl hand om oss.
Jag tänker ägna resten av mitt liv åt att gottgöra det.
Imorgon säljer jag min klocka
och köper ett par skor som passar till klänningen.
Du ska veta att det är en piratkopia.
Den riktiga sålde jag för två år sen för att laga taket.
Hur är det med Katherines fot?
Hon har en psykedeliskt lila tånagel men det går över,
men det ursäktar inte vad du gjorde, unge man.
Hur är det?
Du kanske tror att jag inte gillar
att din pappa träffar Katherine, men så är det inte.
- Jag tycker det är jättebra. - Men de får inte vara ihop.
Varför inte?
För att du och mamma ska bli ihop igen.
- Va? - Det har mamma sagt.
Jag har en idé.
Du kan väl göra ett krya-på-dig-kort till Katherines fot?
- Okej. - Okej.
- Jag kan förklara det här, jag lovar. - Jag är idel öra.
Det var nån månad efter att du flyttade.
Det var läggdags. Jag läste för honom, men han ville bara ha dig.
Han grät och grät, och frågade om igen
om du nånsin skulle komma tillbaka, så då sa jag det.
- Jag ville inte se honom så ledsen. - Åh, Susan.
- Jag trodde han hade glömt det. - Klart han inte glömmer.
Hur kunde du säga så?
För att vi aldrig har sagt det.
Vadå?
Vi har aldrig sett varann i ögonen
och sagt att det inte finns en chans för oss att bli ihop igen.
Okej. Det kanske vi inte har sagt, men vi har gått vidare.
- Har vi? - Susan, vad håller du på med?
Du är ihop med Jackson nu. Jag är med Katherine.
Vad håller du på med?
Jag vet inte. Jag...
Tänker du aldrig på det?
Jag måste se hur Katherine har det.
Det är fruktansvärt att leva i mörker,
vara oförmögen att se det andra tar för givet,
men om lyckan står oss bi och mörkret flyr,
kan vi äntligen se de uppoffringar våra hustrur gjort i hemlighet,
våra mödrars oväntade framsteg
eller våra handlingars oanade konsekvenser,
men det finns de som föredrar mörkret,
för där ser de bara det de själva valt att se.
Jag förstår att du tror att jag har glömt dig,
men du ska veta att jag tänker på dig varje dag.
Jag lever som alltid för din skull,
men jag har en plan, så jag hoppas att du kan vänta lite till.
Snart är vi tillsammans igen,
men först ska Mike Delfino straffas för att han tog dig ifrån mig.
Jag väntar på rätt tillfälle.
Han förstörde det jag älskade mest
och jag vill att han ska lida som jag. Jag vill ta ifrån honom allt.
LILA DASH ÄLSKAD HUSTRU OCH MOR
PAIGE DASH ÄLSKAD DOTTER