_
Detta har hänt:
- Jag avslöjar att jag är väktare. - Det kan du inte.
Om du avslöjas blir du en självutnämnd rättskipare.
Det är hörnstenen till tekniken jag skapar åt John.
Demos, ditt bälte!
Harun-El som skulle döda Reign och rädda Sam delade på dem.
Men Reign är inte borta.
Om Sam blir starkare blir Reign svagare.
Men inget vi har försökt med har fungerat.
Liliths fontäner.
- En gav styrka, den andra svaghet. - Jag återvänder till Mörka Dalen.
Låt oss börja.
Förvandla planeten till den nya Krypton.
Zuun terraformerades för att få naturtillgångar.
De går rakt genom planetens kärna.
Då hamnar man nära Madagaskar.
- Jag kan stoppa det. - Då slits du i stycken.
Planeten är min sons hem.
Jag tänker rädda den med honom.
Snyggt, mamma.
Hon har ont!
Hon klarar sig och hjälper oss att stoppa detta.
Ta er ut så fort ni kan, bort från huset.
Superman räddar Madagaskar, vår reporter är på plats.
Kör hårt, Clark.
- Vi verkar ha ont om tid. - Ge dem alla till mig!
Alla minnen! Jag klarar det.
Vi hinner inte, men jag måste ge dig ett till.
Detta är vårt släktes begynnelse.
Hon var den första av de heliga skriftrullarnas väktare.
Detta är stunden då hon emottog dem.
Ma'elaca'andra.
Min son är på andra våningen!
- Du kan inte gå in. - Jag måste hämta honom!
Flytta på dig! Jag måste hämta honom!
Jag hämtar honom. Du måste lita på mig.
- Nej! Supergirl, hamnområdet! - Vi är på väg.
Vi verkar få hjälp.
Jag ville inte missa det roliga.
Din tur.
Tack.
Allt lugnt. Nu spränger vi den och åker hem.
Jag antar att det är en filmreferens?
Har vi inte visat dig Star Wars? Inte en enda Star Wars?
Jag beklagar att jag inte kunde ge dig resten.
Be inte om ursäkt.
Jag hade ett bra liv.
- Jag är inte redo. - Det är du.
Du skådade in i vild och fruktade inget.
För att du var hos mig.
Det förändras aldrig, J'onn.
Aldrig.
Lev enligt H'ronmeers lära, bland folket.
Verka för fred.
Och... var lycklig. Min son.
Myr'nn stoppade det.
- Jag beklagar, J'onn. - Han räddade oss.
Saturn Girl, tack för att du återvände.
Staden hade gått under utan dig.
- Hur kunde du veta? - Vi fick Mon-Els signal.
Meddelandet från tidfyren.
Enligt Mon-El förstördes den på Argo.
Fyren måste ha haft en funktion-
-att ändå skicka ett meddelande.
Winn, hittade du terraformeringens källa?
- Eller var Reign finns? - Jag jobbar på det.
Har Sam vaknat?
Hon klarar sig väl?
- Hon klarar att kämpa mot Reign? - Utan tvekan.
Håll dig borta från mig!
Jag försöker hjälpa dig. Du är inte säker här.
Nej, du är död.
Det här är en illusion.
Jag är ingen illusion. Jag är din mor och jag älskar dig.
Försvinn från mitt huvud!
Var är hon? Var är hon?
Nej, inget nytt Krypton kan resa sig.
Kitteln är frusen. Död. Obrukbar.
Tack för att du kom.
Jag vet att du förväntade dig nåt annat, jag beklagar.
Gör inte det. Allt händer av en anledning.
Det är viktigt att vi båda får ett avslut.
Avståndet fick mig att inse att vårt äktenskap aldrig var bra.
Att jag inte kunde berätta om Pestilance-uppdraget...
Att jag ljög för dig.
Förlåt.
Men vi var bra kompanjoner i Legionen.
Liliths fontän.
Nej, det är fel källa!
Detta är fontänen som skänker styrka.
- Det där vattnet tar livet av dig. - Du ljuger för mig!
Detta är vattnet som gav Reign styrka.
Samantha, jag var en dålig mor för dig.
Och jag förlorade dig.
Jag har levt med ångern sedan dess.
Men nu har jag en ny chans.
Allt som finns kvar av mig-
-är min kärlek till dig.
Du måste tro mig.
Jag får inte göra fel.
Drick detta, nu.
Lita på mig, Sam.
Du ler. Det är inte bra.
Ett leende är faktiskt något bra, Brainy.
Jag vet vad ett leende tyder på.
I ditt fall körde jag en simulering och det var 0 % chans till leende-
- efter vad Imra borde ha sagt till dig.
Brainy, J'onn så att du ville prata med mig.
Förlåt, Winn.
Ursäktar du oss? Vi diskuterade Legionen.
Detta gäller Winn också.
- Gäller det honom? - Gäller det mig?
Legionen behöver er båda.
Att döda Pestilence räddade framtiden från The Blight.
Miljontals människor skonades.
Däribland min extremt avlägsne släkting.
Den onde, som skapat en farsot-
- för att utplåna alla AI förutom honom själv.
Kort sagt, alla AI är i fara.
Jag kan inte längre stanna där.
Framtiden behöver hjältar.
- Framtiden behöver ledare. - Framtiden har ledare.
Framtiden behöver dig, Mon-El.
Du ska strida.
Winn måste ta min plats i Legionen och rädda AI.
Vad? Nej, backa bandet.
För det första har du sagt till mig hundratals gånger-
- att jag är "långt under ett nivå 12-intellekt".
Hur skulle jag kunna vara din ersättare?
Frekvensomvandlarkondensator.
- Hur fick du den? - Den är från riksarkivet.
Du har rätt, och Winn har designat den.
Nej...?
Den funkade inte!
Den kunde ha räddat Demos.
Oavsett vad som hände med din vän-
-är den här konstruktionen grunden-
- till framtidens mest banbrytande teknologi.
Den har räddat oräkneliga liv.
Det här smutsiga pappret-
- är en artefakt, som värderas högt om hundratals år.
Framtiden behöver dig.
Båda två.
Hon har återvänt.
Jordens kärna försökte hålla mig fången, men jag tog mig igenom.
Som väntat av min dotter.
Låt oss återställa kitteln.
Sen ska Jorden brinna.
Så att Krypton kan resa sig igen.
- Några förändringar? - Nej.
Hon är svag, men hennes tillstånd är stabilt.
Vi får hoppas att hon orkar fram till fontänen.
Det vet jag att hon gör.
Hon är en krigare, för Rubys skull.
Du är fantastisk med Ruby.
Du blir en bra mor.
Men jag har inte gjort något för att förverkliga det.
Det tog mig en evighet att hitta Maggie.
Vad ska jag göra?
Ska jag hoppas på att bli kär igen i nån som vill ha barn?
Eller gör jag det på egen hand?
I så fall, hur?
Mitt jobb underlättar inte livet som ensamstående mor.
Fast om vi inte stoppar Reign är allt detta bara teoretiskt.
Det är sant.
Men du vet vad du vill och då är du halvvägs.
Såna som du och jag-
- vi gör det som krävs för att få vad vi vill.
Når vi besegrar Reign löser du det säkerligen.
Ska du flytta till framtiden?
Det är helt galet.
Jag vet inte ens var jag ska börja för att lösa ett sånt problem.
Jag vet inte hur Brainy tänkte-
-men han krånglar.
Eller så tycker han du är smart.
Sen har vi denna.
Vad är det för något?
Bara min konstruktion.
Brainy tog med sig den från framtiden.
Det är visst...
en artefakt och min apparat-
- räddade oräkneliga liv, eller nåt sånt.
Winn, du är ett geni.
Den enda som tvivlar på det är du.
Frågan är vad du vill göra.
Jag gjorde en helgedom av en kopp jord från framtiden.
Att verkligen färdas till framtiden-
-är bortom mina vildaste drömmar.
Men det här är mitt hem, varför...?
Jag har dig, Kara-
- Alex och John.
Ni är min familj.
Jag klarar det inte.
- Jag tog av mig masken i dag. - Vad?
Jag tog av den.
Det var en kvinna vars barn var i fara.
Hon var panikslagen.
Jag nådde inte fram till henne.
Jag vet inte om det var-
- mänskligheten i mina ögon eller min riktiga röst.
Men efter att jag...
blev hon omedelbart lugn.
Det får mig att aldrig mer vilja ha en mask.
Men jag fattar.
Det känns för svårt.
- Vad hände? - J'onns skepp skickade en nödsignal.
Varför skickar Selena en nödsignal?
En fälla? Jag gissar bara.
Jag tog mig in i skeppets sensor.
Min farkost står nära en stor kraftkälla.
Det kan vara platsen för terraformandet.
Vi behöver Sam för att ha en chans mot Reign.
Innan du återvände från Argo-
- insåg Lena att hon kunde förgöra Reign med en dödlig dos kryptonit.
Inte när Sam och Reign hängde ihop, men nu...
Jag dödar ingen!
Inte ens henne!
Det måste finnas ett annat sätt.
Vi kan inte tygla henne.
Hon står ju emot allt som normalt sett skadar en kryptonian.
Ibland är det vi så att vi aldrig skulle göra-
- det som går emot vår natur, något vi måste göra.
Om allt annat misslyckas-
- och vi inte har nån annan utväg, då håller jag med.
Vi gör det som krävs.
Okej. Vad som än krävs.
Skicka skeppets koordinater till Mon-El. Vi möts där.
Du behöver dricka lite till.
Jag kan inte dricka mer.
Jo, det kan du.
Minns du när du var liten, Sam?
Du var livrädd för att somna på kvällen.
Så jag sjöng en vaggvisa för dig.
Vyssan lull, gråt ej mer.
Somna nu, lilla älskling.
Når du vaknar, ska du få.
Alla söta, små hästar.
Svarta och bruna Fläckiga och gråa.
En vagn och sex små hästar.
Det fungerar.
Det är du.
Förlåt att jag tvivlade på dig.
Jag är hemskt ledsen för allt. För all smärta jag åsamkade dig.
Det gör inget.
Det fungerade!
Mamma, du är super!
- Var är de? - De jagar Reign och häxorna.
Var inte oroliga, jag fixar det här.
Ett kraftfält?
De är här.
Vad är detta för djävulskap?
En liten del av mitt hem.
Jag kan inte hålla uppe kraftfältet!
Du kan inte vinna.
Inget fängelse ni bygger kan hålla mig kvar.
Det finns ingen på den här planeten-
- som har min styrka och kan döda mig!
Det är vad du tror.
- J'onn! - Supergirl.
Mon-El offrade sig för mig.
Trots tiden med min far lärde jag mig ingenting.
Jag slogs ändå som en Manhunter.
Nej, det är mitt fel.
Jag kom hit, beredd att döda henne.
Jag visste att jag borde ha hittat ett annat sätt.
Jag visste det.
Jag glömde bort vad jag står för.
Vad har jag gjort?
Stenen delade på dem.
Den kan foga samman dem.
Det fanns ett fängelse där hon var fast.
- Alex? - Tog sig Sam dit?
Ja, men jag gjorde bort mig. Ni måste hitta en störning.
- En störning? - Jag måste färdas bakåt i tiden.
- Du kan inte andas i rymden. - Jag har Mon-Els ring.
Om jag kan vrida tillbaka tiden kan vi färdas till Liliths fontän.
Men trycket kommer att krossa dig.
Hitta en störning åt mig nu!
Kara Danvers är min favoritperson.
Hon räddade mig fler gånger än Supergirl nånsin kan!
Du räddade mig.
Du visade att min förlust gjorde mig starkare.
Du kommer göra vidunderliga saker.
Du kan inte vinna.
Inget fängelse ni bygger kan hålla mig kvar.
Det finns ingen på den här planeten-
- som har min styrka och kan döda mig!
Det är vad du tror.
Nej!
Kasta hit Harun-El!
Ge oss en ny stöt om fem minuter!
Välkommen hem.
Den här är för Ruby!
Den här är för Patricia!
Den här...
Den här är för mig!
Nej, nej!
Vad har du gjort med mig?
Du klarade det.
Som i en grekisk saga färdades du till underjorden-
- nedkämpade ett trehövdat monster och räddade Persefone.
I sagan tror jag att Persefone äter frön från ett granatäpple-
-och spärras in i Hades för evigt.
Det stärker bara min poäng. Du slår gudarna med hästlängder.
- Jag hade inte klarat det utan dig. - Det är inte sant.
Den här...
Den här segern var din. Den var fulländad.
Vad tänker du på?
Innan vi var i Argo hade jag en tanke om-
- att jag kunde vara Kara Zol-El, en vanlig medborgare.
Jag skulle känna mig hemma.
Men när vi stred mot Reign och häxorna var det ett tillfälle...
Jag kom till insikt-
- om att Argo City inte är mitt hem längre.
National City är det. Jorden är det.
Min uppgift är att skydda den.
Mitt liv är här.
Stökigt och komplicerat.
Att hitta en balans mellan att vara Kara och en hjälte.
Det är den jag är.
Jag älskade att slåss vid din sida.
Att uppleva allt.
I med-och motgång.
De allra värsta dagarna.
Ett tag trodde jag faktiskt-
-att jag kanske hörde hemma här.
Min tid.
Men i dag fick jag veta jobbiga saker om framtiden.
Jag måste återvända.
Jag kan inte överge Legionen-
-eller den värld jag svor att skydda.
Det vet jag att du inte kan.
Annars hade du inte varit den man du är.
Den man jag högaktar.
Jag antar att vi båda har folk att rädda.
Du?
Det är på tiden att du får en egen.
Om du skulle behöva mig.
- Hej! - Kära nån.
Jag mår bra.
Jag ville tacka, men Ruby tog hand om det.
Ni fick mig att känna mig trygg och att mamma skulle bli frisk.
Jag hade inte klarat mig utan er.
Du är en ganska schysst rumskompis.
Ska vi berätta den goda nyheten?
Sam, alla dina blodprov var normala.
Inga spår av kryptonsk DNA, du är 100 % människa.
Tack.
Herregud, tack.
Hej.
Jag måste ge mig av.
Jag har sökt efter mitt kall.
Nu har jag hittat det.
Jag ska rädda framtiden.
Vad tänker du göra?
Jag kan inte vänta på att världen ska förändras.
Min framtid är nu.
Jag vet inte hur länge jag pallar, J'onn.
Jag sätter mitt liv på spel varje dag.
Varje dag riskerar jag att förlora det.
Jag har inte fått chansen att leva det än.
Jag är rädd för att om jag inte agerar snart-
-om jag inte tar tag i min framtid-
-om det mitt hjärta önskar-
-så blir jag aldrig lycklig.
Där har du det.
Jag vill säga upp mig, för att börja om på nytt-
-och få en egen familj.
Du är en hjälte, du har det i blodet.
Du kan inte avgå...
för jag vill befordra dig.
Det här året fick jag en ovärderlig gåva.
Jag fann min far.
Jag levde med honom. Han undervisade mig.
Han påminde mig om att en marsian ska leva bland folket-
-och hjälpa dem.
Inte gömd bakom väggar som här-
-utan med öppna händer och medkänsla.
- Drar du dig tillbaka? - Ja.
Men jag överger dig inte. Jag överger aldrig min familj.
Alex.
Jag vill att du ska styra över stället som direktör.
Med dig som chef vet jag att DEO fortsätter på rätt bana-
- och skyddar planeten och hjälper de som inte kan skydda sig själva.
Som chef behöver du inte vara ute på fältet dagligen och riskera livet.
Du behöver inte förneka någon del av dig själv för att vara komplett.
Du kan få en familj-
-och du kan bli en mor.
Allt på dina egna villkor.
Gratulerar, direktör.
Det här förväntade jag mig inte.
Han är en hjälte.
Det är du också, Kara Zor-El.
Jag är så stolt över dig.
Du var sann mot dig själv och hittade en utväg.
Jag kommer sakna dig, min dotter.
- Jag älskar dig, mamma. - Jag älskar dig.
Selena och häxorna ska få en rättvis rättegång.
- Det lovar jag. - Bra.
Här är din Harun-El, som din dotter bad mig om.
Och receptet för att tillverka fler.
Men denna Harun-El kommer Argo överleva.
Men jag avskyr att vara beroende av den. Det är mycket vi inte vet.
Hur den används, dess kræfter, dess faror...
Jag är glad att den lämnar Jorden.
Agent Schott.
Du har varit en utmärkt agent-
-och en fantastisk vän.
Jag kommer sakna dig med, pappsen.
Säg inte till Clark att jag lärde dig det.
Jag lovar inget.
Jag kommer sakna dig.
Du var den första som fick veta att jag var Supergirl.
Du gjorde min dräkt och skyddade oss.
Du har varit en sann vän.
Jag kommer verkligen sakna dig.
Jag kommer sakna er.
Kom hit.
Se upp!
Framtiden blir svår att greppa.
Skål för att rädda världen.
Ursäkta.
Hallå?
Jag har en kommentar.
Jag är Väktaren.
JAMES OLSEN BEKRÄFTAR ATT HAN ÄR VÄKTAREN
Han gjorde det.
Vad sägs om att Winn är med i Legionen?
- Gör han nya dräkter åt dem? - Säkert.
Jag tänker bara på J'onn-
-som följer i faderns fotspår-
-och lämnar DEO.
Det var jag inte beredd på.
Hur är det själv? Direktör Danvers.
Det är så modigt.
Ska du säga.
Du lämnar din mamma, precis när du har hittat henne.
Att återvända till Jorden, det kräver mod.
Jag insåg att allt som är viktigt för mig finns här.
Det här är mitt hem, hos dig.
På den här soffan-
-med den här sjukt stora pizzan-
-som vi precis slukade.
Det finns väl ingen pizza på Argo?
Det var tråkigt att höra.
Du anar inte hur glad jag är att du återvände.
Kommer vi klara oss?
Vi klarar oss.
Miss Tessmacher. Vi är redo för fas två av försöken.
Visa mig Harun-El!