Jag heter John Deegan och kommer från Gotham-
-en stad i stort behov av hjältar.
Som läkare på Arkham Asylum bekämpade jag de kriminellt sinnessjuka.
Men världen förstod inte mina metoder och jag arbetade i hemlighet.
En dag insåg en kosmisk varelse min potential-
- och gav mig möjlighet att bli nåt större-
-nån större.
Nu är jag Superman.
Tidigare:
Världen tror att du är Oliver Queen och jag Barry Allen. Varför då?
- Vad gör vi nu? - Gotham City.
- Vem är du och varför hjälper du oss? - Kate Kane.
Han kallar sig Monitor.
Han har släppt "Ödets bok" över Multiversum för att testa jordar.
En kris är nära. Nån kommer, nån som är mycket starkare än mig.
Jag tänker förbereda mig.
SKJUTGLADA TVILLINGAR
Han skrev om verkligheten.
Superman!
Ni kan inte gömma er för mig. Det är över nu.
- Vad pratar du om? - Clark, vi är Barry och Oliver.
Jag vet vilka ni är. Det är ni som tar fel.
Deegan.
- Gav Monitor dig boken åter? - Och visade hur man använder den.
Du kan inte se dig som hjälte. Det fungerar inte så.
Inte? Du träffades av blixten, jag fick boken av en högre makt.
Slumpen i båda fallen.
Men det här...
Det här är mitt öde så mycket mer än att ditt var att bli Flash.
Folk blir inte hjältar händelsevis. De blir det trots det händelsevisa.
- Du är bara en dålig kopia. - Jag är allt annat än dålig.
Vänta tills ni får se mina roliga ändringar bland släkt och vänner.
Det här är inte er värld längre. Den är min!
Barry, jag har en idé.
- Idiot, jag är skottsäker. - Jag vet det.
Vill du bli jordens hjälte? Rädda barnen eller stoppa oss.
Det är ditt val... Superman.
- Jag mår illa av att vara ond. - Kranen hade landat på en parkering.
Men att göra nåt sånt med vilje... Jag måste kräkas.
Jag är okej.
Vi måste ta redo på hur utbredd förändringen är och gömma oss.
Jag får inte upp nåt. Vänta, jag har en plan!
Grattis, sir.
- Ni lyfte kranen som ingenting. - Mycket imponerande.
De på flykt kom undan!
- Sir, ni tar dem inför rättvisan. - Ingen kommer undan Superman.
- Tror ni verkligen det? - Sir, ni är starkare.
Ni har rätt.
- Sir, det är i Pipeline. - Patient 1 har bråkat hela morgonen.
- Jag löser det. - Nej, du följer Allen och Queen.
Jag tar hand om henne.
Jag känner den som bär det där märket. Det är inte du.
- Du är inte Superman. - Ändå är jag allt du var.
Jag vill inte förringa Barry Allen, men som hjälte -
- är du så mycket mer än snabbare än en kula.
Härmar du mina krafter och min ätt, men inte mitt kön?
- För rädd för att vara kvinna? - Jag är inte rädd för nåt.
"Ödets bok" berättade allt om Barry Allen och Oliver Queen.
Men om dig och den här mannen av stål... stod det ingenting -
- mer än androiden du slogs mot i Central City.
Det är... som att du inte existerar i den här världen.
Därför låste du in mig och minskade mina krafter.
Jag vet inte vem du är och hur du kom hit -
- men det spelar ingen roll för jag är du nu - ny och bättre.
Och du får aldrig mer se dagsljuset.
- Jag ska stoppa dig. - Stoppa vad då?
Jag är hjälten planeten behöver.
Tack, agent Danvers.
De här cellerna kontrolleras dygnet runt, så få inga ljusa idéer.
Då slutar det mycket smärtsamt för dig.
Du kommer bara härifrån i en kista.
Vänta! Alex...
Tror du att du känner agenten?
Jag har ändrat realitet för alla på den här jorden. Ingen är den de var.
Jag antar att även ett omskrivet öde har en förmåga att spela spratt.
Var en snäll fånge... annars dödar jag henne.
- Du är ett monster. - Nej.
Jag är Superman.
- Vi får Cisco att nå rätta Superman. - Det är planen.
Om den här Cisco vill hjälpa oss. Den senaste versionen var inte hjälpsam.
Vem vet hur han har blivit ändrad nu?
Gentlemän...
Det är dags att tala om ert öde.
Jag måste medge att jag är nyfiken.
Ni har varken krafter eller förmågor -
- men lyckades ändå överlista en motståndare med en supermans krafter.
Det är bara ett ord - Superman.
Vad är det här?
- Återställ oss om du testar oss! - Oliver Queen...
En man som kanaliserar sin hybris och ilska och kallar det styrka.
Är du verkligen så ivrig att dö?
Nej, inte ivrig.
Men villig.
Beredd att göra det. Bra.
- Det kan finnas hopp för universumet. - Jag har hört bättre peptalk.
Självuppoffring räcker inte för den här prövningen.
Överlevnad är bara möjlig genom att känna sitt rätta jag.
Annars är den här världen dödsdömd... precis som alla andra.
Nu räcker det.
- Det var mycket av halvtomt glas. - Vi måste hitta Cisco.
Om vi som är goda är onda nu, borde vår vän som är god vara ond nu.
Kör till. Du är polis. Var håller de kriminella till?
- Är de rädda för oss? - Spela med.
- Det här är en usel idé. - Du säger det.
- Ändå är vi här. - Vi behöver allierade och resurser.
Herregud, "Skjutglada tvillingarna".
Förlåt, men jag är en stor fan av er brottsliga bana.
Ni är mina hjältar. Nej, inte hjältar - legender. Vad önskas?
Vi behöver tydligen allierade och resurser.
Vi letar efter Cisco Ramon.
- Menar du bossen? - Visst.
Det där är mer än inget...
Alex!
- Hur vet du mitt namn? - Jag är inte från den här jorden.
Där jag kommer ifrån är vi systrar.
Du är otroligt usel.
Alla sjuka saker du har gjort...
Alex, jag vet hur det ser ut för dig.
Men saker och ting är inte på riktigt - inte riktigt på riktigt.
Om du låter mig förklara...
Du är farlig och helt klart galen, och jag har arbete.
Nej, vänta. Låt mig förklara. Jag kan berätta allt för dig.
- Vi måste prata. - Boka en tid hos min assistent.
Jag bör ha en lucka runt... dra åt helvete.
Cisco, vi behöver din hjälp.
Lyssna... jag vet inte vilka ni tror att ni är -
- men här kallar folk mig mr Ramon.
- Är det nåt problem, mr Ramon? - Typexempel.
Jimmy... jag tror att de här pojkarna behöver veta hur saker fungerar här.
Inget problem. De kallar mig inte för inte Supermans värsta polare.
- Vi vill inte ha bråk. - Vi har ett affärsförslag.
Ett affärsförslag? Jag avböjer.
Jag tycker om att se de mina ge andra stryk, så...
Det har vi gemensamt.
- Vi grejar det här, va? - Tveklöst.
Får man be om en selfie nu?
Stopp!
Jimmy, vad tänker du på? Ska du döda dem här?
Gary städar fortfarande efter din senaste röra, Clockwork Orange.
Ta dem ute i gränden.
- Kom igen! - Jag kände er bror! Dante!
Stopp. Vänta.
Hur kände du Dante?
Det är en lång historia. Han hade bett er att lyssna på vårt förslag.
Vad är vårt förslag?
Skulle ni vilja bli av med Superman?
Jag har bokföring att göra och långt att åka, så prata snabbt.
Först måste vi veta om ni kan stråla.
- Stråla? - Teleportera. Ni kan väl det?
Retorisk fråga. Hur tror ni att jag kom in i alla bankvalv?
Men ni... visste inte det.
Ni kom in hit utan att veta om jag kunde göra det. Det är riskabelt.
- Vi är ganska desperata. - Fler skäl att inte göra affärer.
Ni kan använda er kraft till så mycket mer.
Gå tillbaka till det med att bli av med Superskiten. Det vill jag höra.
Vi kommer till det.
Jag kan lära er använda kraften för att komma till en annan jord.
En annan jord?
Berätta mer.
Danvers.
"Den store" är ute och följer upp en ledtråd på tvillingarna.
Diggle kan övervaka de här stackarna där uppifrån. Ta ledigt ikväll.
Det är okej. Jag har lite kvar att göra.
Det är tredje gången på tre veckor som du har avböjt att gå hem.
Tjurandet går mig på nerverna.
Varför inte gå hem? Pojkproblem?
Nej... ingen pojkvän för närvarande.
Jag trodde att du dejtade tönten på IT.
Det var några dejter. Nu dejtar han Pam på personalavdelningen.
Det imponerar inte heller.
- Du måste ut härifrån och ha ett liv. - Jag gillar det här viktiga arbetet.
Nu låter du som "den store" och vi vet att det inte är en komplimang.
Arbetet för staden är säkert bra -
- men halva tiden går bara till att stärka hans ego.
Sanning, rättvisa och amerikanskt? Snarare jag, jag och jag själv.
Bara arbete gör inte bara en flicka tråkig, hon får även kallt hjärta.
Tro mig, det är inte roligt.
Jag uppskattar erbjudandet, men stannar kvar ändå.
Som du vill.
ARKTIS, JORD-38
- Tack och lov! Vi är här! - Bara 17 försök...
Jag förstår, du är komiker.
- Fortfarande Barry? - Ja.
Då är det löst. Toppen.
Å, nej...
- Kara? - Mr Ramon. Ska det där vara Superman?
Du ser inte ens ut som honom. Vad är det här?
Du borde inte röra det där.
Den här skulle göra succé på fester. Jag känner en kille...
- Nästan allt är normalt igen. - Var är Kara?
Alex, sluta!
- Han varnade dig. - Jag lovar att inte försöka fly igen.
Yubikiri genman, uso tsuitara...
Hur kan du det?
Alex Danvers lärde mig det.
Jag är inte från den här jorden.
Alex på min jord var i Nagano en sommar -
- med Jeremiah och Eliza när hon var sex år. Hon hade hemlängtan.
En flicka i byn hjälpte henne att smyga ner till templen en kväll.
Hon skrev en önskelapp och stoppade in i den i en springa i muren.
Jag var sju år, inte sex.
Och den lilla flickan i byn lärde mig den ramsan.
- Den betyder... - ...lillfingerlöfte.
Och min Alex lärde mig den första kvällen vi smet ut för att flyga.
Min Alex drogs alltid till service så det är inte förvånande -
- att du bryr dig så mycket om den här världen och människorna i den.
Men på min jord har Alex inte bara ett jobb.
Hon är chef för ett sånt här ställe.
Är hon chef?
Hon är en ledare som är rättvis och stolt.
Och när nån säger åt henne att göra nåt som är fel -
- tar det hus i helsike och hon gör det som är rätt.
Hon har inte krafter som jag, men hon är en hjälte.
Och hon har det största hjärtat av alla, fast hon visar det ogärna.
Och hon har goda vänner, en stödfamilj som hon har skaffat sig.
Och hon döljer inte den hon är.
Hon vill ha fru... och barn.
Och hon tror att hon kan få allt.
Det är enbart fråga om när.
- Hon låter rätt fantastisk. - Det är hon.
Jag vet att jag inte är din syster på den här planeten.
Men du är fortfarande den personen. Det märker jag.
Jag vet det.
Superman skrev om verkligheten för att göra oss till sina fångar.
Du är smart nog att genomskåda honom.
Om jag släpper ut dig ur cellen -
- skulle du då stoppa honom?
Lillfingerlöfte.
Han har förändrat Central City, kanske hela världen. Vi är de onda.
Jag är det.
Kara är försvunnen.
Om vi tar tillbaka boken kan vi skriva om verkligheten igen.
Jaså? Hur då? Har ni en magisk penna nånstans bakom de här isväggarna?
Det är ingen penna, bara tanke.
Författaren skriver saker med ren tankevilja.
Men ändringar har ett pris.
- Har ni nån aning om var boken är? - Där han även kan ha en kryptonier.
Enkelt - S.T.A.R. Labs. Det är stensäkert. Jag satt inne där.
- Vi med. - Vad gjorde du?
Sa jag att du fick röra mig? - Sa jag att han fick det?
- Den delen missade jag. - Jag måste åka.
Har man sett, vi har en förrädare bland oss.
När jag sa åt dig att börja dejta syftade jag inte på det här.
- Jag varnade dig. - Jag lurades. Vi känner inte varann.
Jo, det gör vi. - Hon är min syster.
Då kan ni brinna tillsammans.
Hej! Snygg dräkt.
Doktorn, har ni tid?
Det var min stickreplik. Jag ska ut. Ha så skoj, damer!
Hämta boken!
Alex? Vad gör du här?
- Du är tuff i alla verkligheter! - Nej, han är inte ond på riktigt.
- Nej, jag är god. - Förlåt.
Var kan Deegan... Superman förvara nåt värdefullt?
Han har allt av vikt i Ensamhetens fästning. Jag visar er dit.
Jag kom precis från Ensamhetens fästning.
Vi har tappat kontrollen!
Bizarro!
Hur känns det att vara skurken för en gångs skull?
Det här är ingen fästning. Det här är Tidsvalvet.
Den är olåst.
Hur gör man för att skriva om verkligheten?
- Du är nog svag efter Pipeline. - Mår du bra?
Jag vet inte hur Deegan klarade det.
Jag föreslår att vi inte gör det här.
- Superman visste hur man gjorde. - Jag tar den till honom.
Superman!
Clark, du måste öppna den här och fixa till saker.
Han gör det.
- Stäng den annars knäcker jag nacken! - Nej!
Då dör din vän.
- Inte om jag dödar dig först! - Oliver, inte för att rädda mig!
Du behöver inte kanalisera mörkret.
Du kan övervinna det. Du kan bli bättre.
Det är kanske Monitors test.
- Du ser precis ut som honom. - Jag hoppas att likheten slutar där.
Skrev han verkligen om världen med den boken? Skrev om mitt liv?
Ja.
Det är konstigt för det känns som att jag alltid har varit den här.
- Alla känner väl så. - Det här är du.
Nån som står upp för det rätta.
När allt återgår till det normala fortsätter du vara den personen.
Din syster är mycket lyckligt lottad.
Jag är lyckligt lottad.
Stick iväg. Rädda världen.
Vad händer?
- Deegan skriver om verkligheten. - Eller förstör den.
Det kan gå att bromsa honom. Vi bromsar tiden.
Ni måste ha hört galnare saker senaste timmarna.
- Hur bromsar vi tiden, Barry? - Supergirl och jag far runt jorden.
Om vi flyger i motsatt riktning bör centrifugalkraften bromsa rotationen.
- Och alla annat. - Vi tar boken ifrån Deegan bara.
Vi kan göra det här.
Ni dör båda två.
När jag öppnade boken såg jag er dö när ni gjorde exakt det här.
- Om det står i boken... - Det är ödet.
- Jag tror på Clark. - Vi måste pröva nåt.
- Redo? - Ja.
Kara!
- Vart ska du? - Jag har en idé. Skaffa fram boken.
Och Barry och Kara?
Vi får hoppas att ödet kan skrivas om.
Novu! Jag vet att du är där inne, ditt svin!
Jag är inte rädd för dig! Jag är inte imponerad av dig!
Sluta med leken och visa dig!
Så mycket passon... och hybris...
...att tro att om du skriker högt nog kan du ge en gud order.
Du är ingen gud.
Det finns inget namn för mig så gud får väl duga.
Du har begränsad tid. Jag vet inte om krav på mig är bästa användningen.
Jag har sagt vad du måste göra.
Jag vet vad som händer Barry och Kara.
- Du hoppas att jag kan ändra på det. - Du sa ju att du var en gud.
Jag tror inte att du testar vår styrka.
Du vill se om vi är goda nog.
Och i andra universum du har testat tror jag inte -
- att nån har konfronterat dig på det här viset.
Ja, du är den första bland många.
Jag är inte den du behöver!
Du sa att jag klarade testet om jag kände mitt rätta jag.
Mitt rätta jag är fyllt av mörker.
Men Barry och Kara är annorlunda.
De inger hopp. De inspirerar folk för att de är de bästa av oss.
Och om ditt test dödar vår bästa möjlighet att stoppa krisen...
...så för att vara gud...
...är du inte särskilt smart.
Universum är en komplicerad maskin och balansen måste upprätthållas.
En förändring kräver en annan.
Hur föreslår du att jag upprätthåller balansen?
Symbolen räcker inte för att kalla dig hjälte, Deegan.
Våra krafter förstärker oss.
Och såsom du har använd dina... säger mig att du saknar modet.
Nej, du har fel. Jag tänkte bara inte stort nog.
Jag gör inte om misstaget.
Ser du? Det går inte att besegra mig!
Jag är herre över den här världen!
Blaha... Det är väl att ta i?
- Raring? - Ja, älskling?
En enorm robot...
...med Supermans krafter.
Det här är spännande.
Tack för att ni tog med mig.
Jag skyddar de civila. Avsluta det här.
- Det är över, Deegan. - Nej, jag avgör det!
Du passar bättre i blått.
Lois!
Jag sa ju att du skulle ta emot mig.
Barry och Kara.
- Du hade större tilltro. - Jag känner Barry bättre än Kara.
När det blir svårt saktar han inte ner.
- Han tar i och springer fort. - Det är min kusin på pricken.
Då vet du varför jag trodde på dem.
Säger boken nåt om vad jag ska göra med det här?
Amazos moderkort.
- Det här börjar bli nåt årligt. - Jag hoppas inte det.
Är det där...? Ler du?
Jag tycker om er lite. Säg inget till nån.
Jag hoppas få se er snart.
- Helt utan att Lois dyker in i fara. - Jag dyker där du dyker, älskling.
Cisco, sköter du det hela?
Allt för min favoritkryptonier. Ja, jag har en favorit.
Ja, bra val.
Till nästa gång. Frid vare med er, från er favoritkryptonier.
SMALLVILLE, JORD-38
Du har gjort så mycket medan jag var borta. Fantastiskt.
Jag vill se till att allt var bra nog för mamma.
- Har Brainy och J'onn återvänt? - Plikten kallar.
Jag hoppas att du inser att tillhöra eller inte tillhöra DEO...
Det krävs ingen organisation för att skydda världen.
Och oavsett universum kommer du och Alex att ta hand om varann.
Ja, du har rätt.
Du är så mycket starkare än mig.
Jag ser det varje gång vi träffas, och därför vet jag att jag gör rätt.
Vad gör du, Clark?
Sluta gå som katten runt het gröt. Folk gillar folk som är direkta.
- Vad är det? - Vi hade skoj på Argo.
- Lois... - Vi är vuxna.
Väntar du barn?
Herregud! Ja!
Fantastiskt! Grattis! Jag är så glad för er skull.
Den tryggaste platsen för Lois är Argo.
- När barnet börjar sparka. - Ja, det måste vara hemskt.
Så ni blir borta nio månader till.
Lite längre än så.
Den här striden... påminde mig om allt jag har att förlora.
Men jag känner mig bara säker vid en paus tack vare dig.
Den här världen behöver inte Superman när den har Supergirl.
Det är nog bättre. En Harvardstudie visade att kvinnor klarar press bäst.
Vi är bättre i en kris. Vi ställer frågor innan vi slår.
Du är ändå helt fantastisk.
Kontentan är att världen är säker med dig.
Jag kommer att sakna er.
Världen klarar sig bra med bara Kara Danvers. Din kusin är rätt bra.
- Clark! Det blir bränt! - Nej!
- Använd din värmesyn nästa gång. - Du har rätt.
Förlåt.
- Jag vill få en speciell kväll. - Varför då?
Jag vill att alla kvällar blir det.
Med dig, men också speciell.
För alltid... med dig... Jag är så dålig på det här.
Vad sa jag till dig? Var direkt.
Lois Lane...
Var det allt jag behövde säga? Jag gillar det direkta.
CENTRAL CITY, JORD-1
Det är skönt med alkohol igen.
Ja, superhastighet har för-och nackdelar.
Alltid hungrig. Hål i skorna.
Kommer du inte att sakna nåt?
Det var några gånger då jag sprang så fort -
- att saker verkade stå stilla.
Allt verkade så klart för mig. Det kommer jag att sakna.
- Flashtid. Det kallar jag det. - Du har ett namn för allt.
Det känns som om jag borde tacka dig för nåt.
Monitor. Du pratade med honom, va?
Han ändrade våra öden.
Du och Kara ändrade dem genom att vara de hjältar ni alltid har varit.
Jag har varit dig.
Jag har upplevt det och känt det.
Du är god.
Det är du med, även om du inte vill att folk ska tro det.
Jag är inte så god som du tror, men tack vare dig...
...tror jag att jag blir det en dag.
- Ska vi kramas på det? - Nej, och jag menar det nu.
Du har fått mig att krama dig två gånger. Jag menar det.
Jag föreslår en skål.
För att uppskatta det man har...
...oavsett hur länge man har det.
Ursäkta mig.
- Jag trodde att du var klar med oss. - Önsketänkande.
Jag kom just från Arkham. Säg att er galna läkare inte blir ett problem.
- Deegan? Hur så? - Han har visst fått en vän.
Oroa er inte, doktorn.
Allt är som det ska.
Spelet kan börja.
Världar kommer att leva.
Världar kommer att dö.
Och universum...
...blir aldrig sig likt.