EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Fem, sex, sju, åtta.
-Fan också. -Det är lugnt, vännen.
Det var tredje gången du sabbade den delen.
Det är lugnt. Det är bara...så många.
Du vet att jag dansar dåligt.
Varför måste vårt bröllop bli en talangjakt?
Vet du vad? Glöm det.
-Vad är det med dig? -Jag är bara...
-Det är förlovningsfesten. -Nu igen?
Jag vet inte varför jag bjöd allihop.
Ethan och Sam, Lisa och Nick och Marianne.
Alla på samma ställe för första gången sen Sams 40-årsfest.
Hur tänkte jag? Varför lät du mig göra det?
-Jag? -Ja!
Du behandlar mig som en prins. Jag får som jag vill.
Alla hans strejta gifta vänner låg med varann.
Det var mycket skandalöst.
-Visste du om det? -Jag visste ingenting.
Två ord: monumental katastrof. Folk gillade det inte.
Varför bjöd du dem då?
Okej. Vet du, älskling? Jag...
Jag vill inte att nån ska förstöra vår förlovningsfest med sitt bagage.
-Många av dem pratar fortfarande inte. -Det kommer att gå bra.
De är dina bästa vänner av nån anledning.
Du har rätt.
-De är toppenmänniskor. -Det sa jag inte. Men...
De älskar dig.
De kommer att uppföra sig.
-Är ni klara? -Ja.
Då tar vi det från början.
Fem, sex, sju, åtta...
-Hej. -Hej.
-Är du klar? -Ja.
-Då drar vi igång mötet. -Ja.
Då hör vi vad marknadsförarna säger.
Jag längtar tills folk får läsa Equestriana.
-Är det fortfarande din titel? -Ja.
Equestriana?
Du har redan levererat guld med din berättelse.
Nu ska alla andra ska älska den
-lika mycket som vi. -Ja.
Tack. Jag ser verkligen fram emot att släppa ut Equestriana i världen.
Nu lyfter du en intressant sak.
-Gör jag? -Våra efterforskningar visar
att titeln "Equestriana" inte klickar
med vår tonårstjejspublik. Eller vår kvinnliga publik.
Okej. Pojkarna då?
Pojkar läser inte.
Nej.
Men vi har gjort lite tester, och så här ser det ut.
HOVPOJKEN
Lägg av.
Herregud.
-Jag vet. Jag älskar den här. -Den är...perfekt.
Tack.
-"Hovpojken"? -Enkelt.
Förlåt, men är jag den enda som hör problemet?
Hovpojken...
Hovpojken. Jag hör inget. Hör ni...
Horpojken, Max.
-Såna är inte böckerna. -Det vill vi inte ha.
Och förlåt mig. Varför har han barnansikte men en fullvuxen manskropp?
Och han har raggarsträng.
Nej, det är ingen raggarsträng. Det är hästpäls.
Det där är könshår.
Nej, om det var könshår skulle de sitta på bakbenen.
-De skulle löpa till bakbenen. -Precis.
-Där ku... penisen sitter. -Precis.
Jag vet inte.
Jag tycker inte att antydan till könshår är så illa.
-Inte så illa. -Mottagandet var bra.
-Vi har siffror på det. -Ja.
-Du blir förvånad. -På könshår?
-Ja. -Absolut.
Du måste låta dem göra sitt jobb, okej?
Du är författaren. De är säljarna.
Du skriver boken, och de tänker ut hur den ska säljas.
Jag fick inbjudan till er förlovningsfest.
Ja, det blir kul. Det blir riktigt kul.
Vi har bjudit Lisa.
Okej.
-Hon har inte OSA:t. -Hon svarar inte på mina mejl heller.
Om du hör av henne, kan du fråga om vi fortfarande är gifta.
Ingen har hört av henne. Det är inget personligt.
Det är det kanske för mig.
Ja, det köper jag.
Ja.
Sam kommer.
Så du vet att hon kommer att vara där.
Sjyst. Jag ser fram emot att träffas.
Så du vet, bara... Knulla inte med henne.
Åtminstone inte på min förlovningsfest.
Hur som helst. Återigen, tycker jag...
Men... Inte på min fest.
Jag ringer, så hittar vi på nåt snart.
Gärna. Det är nämligen så... Jag är...
Jag har tid.
-Det tror jag säkert. -Jag har tid.
Hej, älskling. Jag fick dem. De är jättefina.
Vi borde åka och se på dem.
Hej.
Chilin är klar.
Åh, hej!
Var har du varit?
Herregud. Jag har tränat. Jag sprang precis två mil.
Vad är det med ditt ben?
Just det...
Jag ramlade så skönt.
Mår du bra? För du vet att vi ska...
-Va? -Vi ska till Max och...
Jag skojar bara.
Jag är ledsen att vi måste gå på den här festen och träffa alla.
Åh, nej! Det är därför vi går på parterapi.
Och det är trots allt bara ett par timmar.
Älskling, jag menar... Du vet...
Jag ska smaka på den här.
-Jag vill att du ska veta... -Aj! Hjärnfrys!
Du vet att du inte måste följa med, inte sant?
Nej, jag låter dig inte gå dit ensam.
-Ursäkta. Är det ledigt här? -Sitt! Sitt för fan.
Jag önskar att jag hann svalka mig. Jag svettas genom kavajen.
Jag får kramp i benen efter två mil.
Vi går till en annan vagn.
Det är två lediga säten här, vännen. Bredvid varann.
Kom.
Vi hade tur. Kom. De är här.
-Kolla. Sjyst. -Okej.
Ja.
Vad...
Varför...
Åh, herregud!
Vi åker med samma tåg allihop!
Vad är oddsen för det?
Va?
-Jösses. Jag såg er inte. -Hej.
-Jag såg inte nån av er. -Jag såg er inte.
-Hej, allihop. -Hej.
Ursäkta mig, sir.
Kan du byta plats med mig?
-Nej. -Det är lugnt. Det behövs inte.
Ja, jag vill inte besvära nån, Marianne. Det gör inget.
-Jag flyttar gärna. -Stanna för fan.
Våga inte gå.
-Kom, Nick. -Okej.
-Jag är så... -Okej...
-Hej. -Hej. Det här är så...kul.
Marianne... Har du några pjäser på gång eller...
Har ni hört talas om Shakespeare in the Park?
-Ja. -Wow.
Wow, det är ju toppen.
Jag ska provspela.
Lycka till.
-Mår du bra? -Ut. Ur vägen!
Jag menar att jag har kramp i benet. Satan också.
Jag fixar det. Ingen fara.
Maraton. Jag ska springa maraton.
Jag går bort det.
Herregud. Jag har inte sett dig på en evighet.
-Ja. -Har du gömt dig under en sten?
Ja, legat lågt.
Jag har en knäpp inneboende. Boken är klar.
Den handlar om kentaurer.
Okej. Är det de där halvtjurarna?
De är minotaurer. Ett vanligt misstag.
-De är hälften män, hälften getter. -Det är satyrer.
Hälften man, hälften get är en faun.
En fauna är en bok om djur.
Åh, djur...
Det är F-A-U-N-A. Jag menar faun, F-A-U-N.
Jag läste folk och myter, om du minns?
Jag glömde att du gillar goth.
Så... Vad heter boken?
Arbetstiteln är...
"Hovpojken".
Tja... När man vet så vet man.
Jag är tillbaka.
Har du pratat med Lisa?
-Har du pratat med Lisa? -Det har jag inte.
Nej.
Har du pratat med Lisa?
-Nej. -Herregud.
-Jag har inte heller pratat med henne. -För helvete.
Herregud!
-Hej. -Jösses. Här är så fint.
-Så fint. -Åkte ni hit tillsammans?
Det är den bästa presenten jag kunde få.
-Hej, Nick. -Hej, kompis.
Hej.
-Kul att se dig också. -Hur är det?
Max trodde att ni skulle orsaka en scen, och jag sa att det skulle ni aldrig göra.
Tystnadskoden, Felix. Tystnadskoden.
Just det.
-Kommer Kul-Ethan i kväll? -Han är död och begraven.
Har ni en kyl till mitt broccolivatten?
Jag följer en mycket strikt diet.
Jon, dina byxor är alldeles blodiga.
Just det, jag tränar inför ett maraton.
Jag snubblade på en pojke när jag sprang.
Herregud. Det sa du inget om.
-Mår pojken bra? -Jag berättar inte allt för dig heller.
Och ja, jag tror det.
Ska vi inte försöka hitta ett rum där vi kan sätta din...
...specialburk. Okej?
-Okej. -Ja.
-Kom här. -Tack.
Det låter bra.
Oj. Herregud. Är det Merrill Morgan?
-Vad gör hon här? -Jag håller i hennes livsstilsbiografi.
-Är det sant? -Vad har hon gjort
som motiverar en biografi?
Hon skilde sig nyss från den där knarkande Rockefeller- eller Carnegiesnubben.
Och det är recept i den. Den kommer sälja som smör...
-Bra. -Herregud. Är Nick med i den?
Jag vet inte, Max. Har den nåt kapitel om de bästa liggen?
Nej, boken går inte ända tillbaka till slutet av 1990-talet.
Varför kallar hon dig alltid Ames? Är det nån vit överklass-grej?
-Ja. Känner du dig utestängd? -Ja.
Då fungerar det.
-Grattis, Max. -Miss Morgan.
Vilken fin fest.
Jag är lycklig som får dela er stora stund.
Självklart.
Ames...
-Det var länge sen. -Hej, min sköna.
Du ser fantastisk ut.
Det är ett heltidsjobb i min ålder.
Jag heter Merrill Morgan.
Sam. Vi har studerat ihop.
Åh, förlåt. Naturligtvis, nu minns jag.
-Merrill Morgan. -Ethan Turner.
-Vi har också läst ihop. -Utmärkt.
Som en liten återförening. Så kul.
-Merrill Morgan. -Nej tack.
Va?
Hon kan verkligen spela den, inte sant?
Som professionell artist, kan jag säga dig
att hon överdriver minspelet.
Ja, men om hon är så passionerad med sin fiol,
tänk då hur passionerad hon skulle vara med min stråke.
Wow.
Åh, helvete.
Herregud. Det är Lisa.
-Hon hade ju inte osa:t. -Det gjorde hon inte.
Jag är lika överraskad som du.
-Hon har nån med sig. -Jag ser det. Vi ser det allihop.
-De kommer mot oss. -Jag vet.
Sluta kommentera. Ingen av oss är blind.
Hej, allihop.
-Hej. -Hej!
Hej, snygging.
-Åh, Maxie. -Lisa.
Du ser fantastisk ut. Så vältränad.
-Tack. -Jag är så glad för er skull.
Grattis.
Marianne! Snygg frisyr.
-Tack. -Nick, kompis.
Dig skulle jag känna igen överallt.
Och Sam, du är här.
-Hej. -Hej!
-Hej, Lisa. -Hej, Ethan.
Ethan, det här är Charlie.
-Charlie, Ethan. -Angenämt.
Hej, trevligt att rökas Trevligt att råkas. Rökas?
-Det här är Charlie, min nya kille. -Hej, allihop.
Det är kul att få ansikten på namnen.
Så, Charlie... Vad sysslar du med?
Jag är också advokat.
-Habeas Corpus, om du hajar, kompis? -Ursä... Va?
Hur träffades ni?
Det är en rolig historia. Så...
Vi jobbade ihop. Och vi jobbade på samma våning.
Så...
Det är verkligen roligt.
Det var fantastiskt.
Mina damer och herrar, spädgrisen är klar. Följ mig.
Ethan, jag plockar upp en känsla av att detta kan explodera.
Jag vill bara påminna dig om att detta är min förlovningsfest,
och att jag skulle bli så, så ledsen.
-Okej? -Okej. Toppen.
Hon säger ofta så.
-Ja, men det är din dag. -Mycket ofta.
Det blir bra. Det är din dag. Nu andas vi och njuter.
Vi fortsatte att gå...
Jag har inte träffat henne på så länge,
och jag vill prata med henne, men jag är så nervös.
Prata med henne. Ni var så goda vänner.
Det här är det perfekta stället att försonas.
Ja.
Gör det.
Du hämtade ginger ale,
-och sen kom du tillbaka och gick till... -Lisa. Hej.
Så kul att se dig.
Jag har saknat dig så.
Åh! Marianne, det här är Charlie. Charlie, det här är Marianne.
Vi hälsade nyss där inne.
Ja, hon var min bästa vän.
Sen upptäckte jag att hon kände till allt hela tiden,
men hon sa aldrig nåt till mig.
-Hon glömde det kanske. -Hej igen.
Jag hade hamnat mellan er och visst inte vad jag skulle göra.
Och jag älskar både dig och Sam.
Och jag vet att jag gjorde fel, men...
Det var inte det värsta.
Det förstås, det var inte det värsta.
Du var inte den värsta personen i alltihop.
Vilken lättnad det här måste vara för dig.
Okej...
Det är kul att se dig.
Hej då.
Dina killar spanar in oss.
-Gör de? -Ja.
-En är på väg hit. -Vilken?
Den skallige.
Du lämnar mig inte på några villkor. Okej?
-Hej, Lisa. -Hej!
Kan jag få prata med dig några minuter?
-Kan du... -Förlåt, kompis.
Jag skulle gärna gå, som du förstår, men hon har bett mig att inte göra det.
-Så... -Ja.
Okej. Jag förstår.
-Vad händer? -Tja...
Du har varken svarat på mina mejl eller sms eller...
...telefonsamtal eller brev.
-Brev? -Vilket är upp till dig.
-Korrekt. -Okej, så...
Vi måste dela upp våra saker.
Vi måste reda ut våra finanser, och vi måste tänka ut
om och när vi formellt ska göra nåt åt vårt äktenskap
eller snarare åt bristen därpå.
Och du tycker att Max förlovningsfest är rätt ställe
-att prata om det här? -Okej.
Jag vill bara bestämma en tid att...
Jag vill bara hitta en tid att träffas.
-Och det kan gå fort. -Visst.
-Toppen. -Toppen.
Toppen.
Då ringer jag dig.
Och du svarar.
Okej.
-Har du hört av Bonnie? -Ja, hon och Ted bor kvar i Stonington.
Har du kontakt med Suzi?
Hon och Walker skildes för ett par år sen, men Pru kom med i America's Cup-laget.
Det är ju fantastiskt. TZ måste vara helt salig.
-Ja. -Hur är det med Tilly?
Skild från Coop. Gift med Francis.
Är hon lesbisk nu?
Nej, Van Nostrand, inte Van Kohorn.
Åh, herregud.
Jag tänkte just säga det.
-Kan du tänka dig det? -Nej!
De två på segelklubben i The Vineyard?
-Det skulle tagits emot väl. -Stackarn hade dött.
Det är inte ens möjligt.
Jag vill tacka alla för att ni kom, och att ni tog er hit ut från stan.
Jag kan inte säga hur mycket det värmer våra hjärtan
att se alla er, våra äldsta vänner, här...
...festande tillsammans.
Sida vid sida. Arm i arm.
Som ni alltid har gjort och alltid kommer att göra.
Jag vill bara tacka
alla mina killar från John's Hopkins avdelning för obstetrik,
babyavdelningens värstingar.
Min mamma vill också säga ett par ord.
Om jag får be om en varm applåd för min mamma, Martha Adler.
Ja!
När Max sumpade det med Felix blev jag så arg på honom.
Men tack och lov hade han vett nog att böna om att få komma tillbaka.
Det var inte riktigt så det gick till.
Jo då.
Kanske.
Förhoppningsvis är de inte är otrogna mot varann.
Det händer faktiskt, och...
Det är svårt att repa sig när det gör det.
Särskilt om man har barn...
Sluta!
Skål...
Tack.
INGEN TÄCKNING
VART SKA DU ÅKA?
Kom igen.
Sam?
-Med stråke menade jag kuk... -Har ni sett Sam?
Jag hittar henne inte.
-Nej. -Nej.
-Sam! -Sam!
Sam!
-Sam! -Sam!
-Vi får nog dela på oss. -Ja.
Ethan och jag går hitåt och du ditåt?
Jag går inte ensam.
Det var ju det jag sa. Du och jag går ihop.
-Okej. -Och du går...
Sam!
Ånej.
Sam!
Är allt som det ska?
Det är en skunk här.
Jag hör...
Det är en skunk där!
Det är en skunk där! Akta dig!
En skunk, Sam!
Herregud, det är en skunk!
Herregud!
Vad är det för fel på dig?
Den hade börjat gå sin väg.
Jag...hanterade situationen lugnt och fint.
Jag visste inte om du hade sett den. och jag skrek: "Skunk!" Och då...
Du har rätt! Du skötte det perfekt!
-Förlåt mig. -Jösses.
Förlåt för allt, menar jag.
Jag tänkte mig det inte så här, men är skyldig dig en ursäkt.
Du ville inte att jag skulle säga nåt till Lisa, men hon blev tokig.
-Jag måste säga det, okej? -Ska vi ta det här nu? Skämtar du?
Hör här... Det var bäst som det blev.
Jag tvingades att säga det till John. Vi skapade den här röran ihop, men...
Det suger att det alltid är kvinnan som får bära stanken.
Det är kul att se dig igen.
Detsamma. Så här långt går det ju jättebra.
Jösses. Få mig inte att andas genom näsan.
Sam, är du okej...
Herregud.
Jösses. Har en skunk sprejat ner dig?
Herregud. Ni två blir aldrig av med stanken.
-Vi vet det, tack. -Jag har kläder om det hjälper.
Spyr du på det viset?
Varför är du så bedårande?
-Förlåt mig. -Dina ursäkter gör det faktiskt värre.
Herregud. Ni stinker som fan.
Mina ögon svider.
-Hej! -Hej.
Smiter du?
Sams ombyteskläder.
Skunken var inte mitt verk.
Visst. Den får ändå dricks, inte sant?
-Mycket dricks. -Ja.
Hur är det med Ubin?
Bra. Den nya killen känns lite udda.
Tack.
Det är skönt att vara ihop med nån utanför sprängradien.
Ja, jag vet.
Ja, Charlie är verkligen trevlig.
Ja, han verkar vara en toppenkille.
Hur är det med Merrill Morgan?
Tänker du doppa den i familjens genpool igen?
Kanske. Det kan hända. Hon gav mig sitt nummer.
Det var mycket sexigt.
Och så kom era förfäder hit ihop på Mayflower.
Jag vet inte det.
Det där är mer min grej.
Verkligen? Har du inte vuxit från det än?
Om hon är så passionerad med sin fiol,
tänk då på hur hon skulle vara med min stråke.
-Hur många gånger har du dragit det i dag? -Tretusenfemhundra.
Om det inte är trasigt...
Du, Marianne...
Det är lugnt.
Jag är så ledsen och...
Jag har saknat dig så mycket.
Jag saknar dig också.
-Se och lär nu. -Okej.
-Violinisten? -Ja.
Hur kan det fortfarande fungera?
-Vi går nu. -Tack.
-Fint att se dig. -Detsamma.
-Grattis. -Jag är så glad att du kom.
-Vi längtar tills den stora dan. -Lycka till.
Vi ses snart. Hej då.
-Det var angenämt. -Tack.
-Vi ses på bröllopet. -Ja, jag älskar gaybröllop.
Det är bara ett bröllop.
-Hej då. -Ett vanligt bröllop.
Okej, Max. Jag sticker, kompis.
-Jag är glad att du kom. -Jag också.
-Felix. -Ethan. Tack.
-Jag är så glad för er skull. -Jag är glad att du kom.
-Tack. -Åh, jösses.
-Du är så lång. -Ja.
Så hur mycket kostade allt det här?
-Tack för att du kom. -Killar!
-Hej. -Killar!
-Grattis! Jag älskar er. -Vi älskar dig.
-Så glad för er skull. -Kul att du kom. Tack.
-Vi ses på bröllopet. -Ja.
Okej. Bra.
-Är du klar? -Ja.
-Hej då. -Vi överlevde.
-Vi gjorde det. -Ja.
-Det var inte så hemskt. -Nej.
-Du var jättefin, älskling. -Du också.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Hur kan man fråga hur mycket det kostade?
Det är en riktigt störd fråga.
De är hemska.
Okej. Hör här...
Det är en sak att straffa mig...
...men du har börjat straffa personer som inte är inblandade.
-Så nu är allt mitt fel? -Nej.
Vi har jobbat på det här i ett år och...
Du verkar fortfarande...mycket arg.
Självklar är jag det.
Vad väntar du dig när du tvingar mig att följa med på den här...festen?
-Jag sa att du inte behövde. -Jag skulle kanske låtit bli.
Efter att ha träffat Ethan...
Och alla de andra clownerna. Jag vet inte om jag fixar detta.
Vad är det du säger?
Jag tror inte att jag nånsin kommer över det.
Och jag tycker att vi ska skiljas.
Jag kan... Ursäkta.
Undertexter: Jessika Johansson