EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Kom in, allihop.
Ta en stol och sätt er.
Tack så mycket för att ni gör mig sällskap.
Det är en mycket speciell dag i dag.
Nu drar vi i gång.
Vem fyller år?
Nej, ingen fyller år.
Vi har samlats här för att önska mig lycka till
och på sätt och vis ta avsked.
-Vart ska du? -Jag...
...är stadd i förändring.
Ska du göra en könsbytesoperation?
-Så modigt, Max! -Du är kvinna.
-Sluta. Det är inte... Sluta, tack. -Du kommer bli så bra.
Jag förändras yrkesmässigt.
Jag är författare nu.
Ethan och jag samskriver bok två i hans Hovpojks-universum.
Är du liksom borta nu?
Ja, och jag förstår att det kommer plötsligt.
Därför kan jag tänka mig att stanna...på deltid och hjälpa...
Jag vill ha Joanna Ableman och Melissa Town.
-Jag får T. J. Kirtsman. -Då får jag Steph Gupta.
Nonsens. Jag får Gupta. Jag hittade henne åt Max.
-Hon föredrar mig. -Gupta och jag förstår varann.
Lugna er!
Det där var...
Det var...
...15 års arbete bakom den klientlistan och bara en...
Det kändes som att hela min karriär följde med dem ut.
Vet du, Max?
Jag sa upp mig för att skriva.
-Gjorde du? -Ja.
Jösses. Jag var 24 och matade in data.
Nånstans i min garderob ligger en opublicerad roman
om en kvinna som matar in data om dagarna.
-Och på nätterna...? -Lider hon av en förlamande depression.
Hur som helst. Jösses.
Bra jobbat. Jag måste gratulera dig.
Det finns inte många 40-åringar som skulle lämna allt
för att börja om från botten. Det är inte många som fixar det.
Grattis.
Jösses.
Det är en lättnad att Jon vet allt.
Jag undrar om vi inte ska...berätta det för alla.
Du har nog rätt.
Men finns det nån vrå av din hjärna, som är rädd att efter det...
-...så är det här inte kul längre? -Säg inte så.
Jag tror att när alla vet, så blir det bättre än nånsin.
Hallå!
Vi är ett par.
-Vi... Han hörde mig inte. -Nej.
Det var ändå kul.
Vet du? Du har rätt.
Så...
Vem ska vi berätta det för först?
Känns det okej för dig?
Okej. Nåt i den här stilen?
-Ja, det blir jättebra. -Toppen.
Fast kanske...
I stället för "prins Manfager galopperade till spannmålsmagasinet",
så borde vi kanske skriva...
"...dundrade till magasinet"?
Det är mer suggestivt. Starkare.
Återigen, i den här fasen av processen,
så borde vi fokusera mer på berättelsen
-och mindre på verben. -Helt klart.
Berättelsen, inte verben. Bra.
Vill du inte bara känna på det och skriva "dundrade"?
Bara för att se hur det ser ut bland de andra orden.
-Menar du allvar? -Du har rätt.
Vi kallar in skiljedomaren. Alan!
Vi behöver dig igen, kompis.
Kom igen. Varför?
T90X.
Kolla in de här Paul Ryan-musklerna.
-Vad har vi här? -"Dundrade" eller "galopperade".
Vad sägs om båda?
Det skulle kanske funka.
"Prins Manfager galopperade dundrande till spannmålsmagasinet."
-Funkar det för dig? -Inget av detta funkar för mig.
Dundrade han grinigt.
Ett sätt att snabba på det här vore om vi delade på kapitlen.
-Hur låt... Skulle vi arbeta separat? -Ja.
Jag vet inte hur vi skulle...
Knepigt, inte sant? Hur skulle vi ens...
Vi kan diskutera det. Det borde vi göra.
Vi har en disposition, så ett sätt att dela upp kapitlen
är att jag tar de udda och du de jämna.
-Och så pratar vi senare. Vad sägs? -Det kunde fungera.
Vi delar... Udda är lätt.
Så... Hur? Skulle vi bara klämma fram dem separat?
Och sen...
-...träffas och finslipa dem ihop? -Precis. Ja.
Vi har en plan, pojkar. Se på oss. Vi gör det här.
Alan... Du droppar svett på tangentbordet. Jag vill bara inte...
Jag är där inne. Hojta om ni behöver hjälp.
-Hej. -Hej.
-Kul att se dig. -Detsamma.
-Hur är det? -Jag mår bra.
-Bra. -Ja.
-Bra. -Ja...
-När sticker du från stan? -Direkt efter det här.
Jag vill slippa helgtrafiken.
-Hälsa dina föräldrar från mig. -Det ska jag.
-Då blir de glada. -Bra.
Du...
Jag vet att jag har varit något av en katastrof på sistone.
Det har jag inte märkt.
Jag har haft ett galet år
och svajat fram och tillbaka över hela det känslomässiga spannet.
Ja.
Och därför skulle det här aldrig funka.
Ja, absolut. Det är ett av skälen.
-Ett av många skäl. -Ja.
-Och jag har precis brutit upp med nån. -Precis.
Så jag behöver verkligen inte kasta mig in i nåt nytt.
Självklart. Jag är i samma sits, så jag fattar.
-Ja. -Jag förstår.
Du har för sjutton precis skilt dig, så...
Just det. Har bläcket ens torkat?
Ja, så vad håller vi på med?
-Jag har typ ingen aning. -Jag vet.
Typ inte jag heller.
Typ fatta ett beslut.
Det här är typ vår enda chans.
-Ja. -Så...
Vi har typ levt halva våra liv.
-Vi kommer typ att vara döda snart. -Typ jag vet det.
Och då typ...
Varför inte?
Jag är typ utsvulten.
-Vi borde typ beställa paj eller nåt. -Ja.
Hej.
Vad är din grej?
Ursäkta mig.
Jobba! Pressa! Hårt!
-Charlie! -Pressa!
Charlie!
Jag behöver prata med dig lite.
Helvete!
-Vad vill du? Det är slutspel nu. -Det tar en minut.
Rodney, du får stå.
Rodney! Byt av mig!
Vad vill du?
-Minns du när vi försökte skaffa barn? -Ja.
-Hej. -Vad händer?
Vi måste prata om nåt. Kan vi träffas?
-Kan du inte säga det nu? -Vi borde nog träffas, så...
För jag vill inte...
-Jag vill vara rakryggad... -Kläm fram det.
-Lisa Turner?
Okej...
Sam och jag är ihop.
Grattis. Vem fan bryr sig?
Hoppas att ni blir lyckliga.
Jag har aldrig brytt mig mindre om nåt i hela mitt liv. Hej då.
Det gick lätt.
Du står väldigt nära.
Förlåt.
Får jag träffa Felix i dag?
Nej, dr Fosenheim opererar. Jag ger honom dina papper.
-Okej. -Ja.
-Tack. -Ett ögonblick bara.
Jag försöker hitta det.
Det är väl nåt där inne?
Ja, där har vi det.
Jag ser gulesäcken här.
Det ser bra ut.
Åh, herregud.
Vi har gjort en gulesäck.
Det är helt galet.
Äntligen...
Det här är nåt bra.
Och förlåt att jag försökte tvinga dig in dig i äktenskapet.
Jag bryr mig inte om vi nånsin gifter oss.
-Men jag tror att jag vill gifta mig. -Allvar?
Ja.
Jag också.
Enligt måtten har det gått sex veckor och en dag.
-Okej. -Det är ju fantastiskt.
-Kan ni se exakt vilken vecka det är? -Ja, till och med på dagen.
Och det finns ingen felmarginal?
Nix.
Ni kommer tillbaka om några veckor.
Då kontrollerar dr Fosenheim hjärtslagen,
och så ser vi om det här verkligen händer.
-Okej? -Okej.
-Tusen tack. -Ja.
-Ja.
CHARLIE BORTREST KL. 9 FÖRRÅDET MED ETHAN
Helvete också.
Åh, nej.
Jag vill inte vara en farmor.
Jag vill vara en glarmour.
Då ska han kalla mig...
Charlie?
-Han ska kalla mig... -Jag...
Lisa...
Hälsa...
...på glarmour och papa.
Hej, det är trevligt att träffa er.
Så vacker hon är.
-Jag måste gå. -Ja. Förlåt.
Jag ringer upp igen. Hej då.
-Förlåt. -Lugnt.
De är så glada. Det här är spännande.
Jag vet.
Jag vet inte hur jag ska säga det här. Det här är så rubbat.
Okej... Så barnet är inte...
Det är inte ditt barn.
Jag menar det.
Va?
Jag är så ledsen.
Det bara hände.
Och...
Det var bara en gång.
-Vems är det? -Jo...
Skit i det. Det kvittar.
Jag skiter i det och i dig.
-Charlie... -Nej. Du...
Vet du vad det värsta är?
Vi förlorade.
Vi är utslagna ur slutspelet.
Jag kom så fort jag kunde. Vad har hänt?
Jag säger det där inne.
-Tack. -Naturligtvis.
Okej. Så...
Du måste lova att inte se chockad ut när jag berättar.
-Okej? -Det ska jag inte.
Jag är gravid.
Intressant.
Med Ethans barn.
Coolt.
-Får jag fråga vad som hände? -Ja.
Vi tömde vårt förråd och...
Det ena ledde till det andra.
Hur menar du att det ena ledde till det andra?
I förrådet?
Jag har ingen aning. Vi...
Vi blev nostalgiska.
Ethan spelade Far Side och vi drack vin.
Och sen... Jag vet inte hur det hände.
Det var uppenbarligen ett misstag.
Vi försökte ju få barn i många år,
men det gick inte.
Och så gör vi den här tabben. Det var en enda gång.
Och då... Pang.
Hade ni sex i förrådet?
Varför hänger du upp dig på förrådsbiten?
-Är det ett ja? -Ja.
I förrådet. Vi hade sex i förrådet.
Och...
Nu är jag gravid.
Grattis.
Nej, inga gratulationer. Okej?
-Varför? -Nej.
Du har ju velat det här de senaste tio åren.
Var pratar du om?
Det här är det värsta i hela mitt liv,
-Vill du inte vara gravid? -Va?
Hur kan du säga så? Självklart vill jag det.
Det här är ju det enda jag har velat de senaste tio åren.
-Så grattis! -Nej, det är för tidigt.
Så här tidigt slutar en tredjedel av alla graviditeter med missfall.
Jag har inte sett nåt hjärtslag än.
Då hoppas vi på hjärtslag.
Visst. Och sen är jag för evigt förbunden med en kille
som var otrogen hela vårt äktenskap.
Ja, det stämmer, Marianne. Alla vinner i det här scenariot.
-Har du berättat för Ethan? -Det tänker jag inte.
Det är ju vansinnigt.
Jag måste få veta om graviditeten är...-
...på riktigt först. Okej?
Jag menar, jag...
Jag har blivit besviken så många gånger, att jag bara...
Jag vet inte. Jag bara...
Jag vill inte säga nåt, och så är det inte på riktigt,
men då är han tillbaka i mitt liv.
Jag fattar. Okej? Till 100 procent.
Jag fattar.
-Herregud. -Vadå?
Tror du på reinkarnation?
Ärligt talat?
Det är ju möjligt.
Tänk om den här bebisen...
...som du bär på...
...är Tag som återföds?
Va?
Det var en lustig tanke.
BAKA SOM PROFFSEN
Använd gärna rumstempererade ägg.
Samtidigt tillsätter jag lite...
Herregud.
Jag behöver...
Och nu kan Q:et...inte...
Ser du hur det hakar upp sig. Det ska faktiskt...
-Ja. Du vet... -Den ska gå att skriva med.
-Jag ska låta dig... -Du behöver inte... Okej.
Eller ska jag gå och komma tillbaka, så... Om det tar ett tag.
Jag är färdig.
-Är det klart? -Jag är färdig.
Vet du nåt om vetenskap och fantasy?
Fantasy är min värld så att säga.
Kom här. Sätt dig.
Ja, kung Starkrygg är...
Det är den centrala delen i alltihop. Testa med...
"Triumferande."
Eller hur? Det känns inte alls så.
-Inte alls. -Hon skulle inte svara på det.
Prinsessans bröst...
Det behöver inte vara så tydligt. Metaforer räcker.
Jag håller inte med.
-Man kan inte gå rakt på... -Det finns ingen passion mellan dem.
-Det måste finnas... -Känslorna saknas.
Det är poängen med kungariket.
-Det där är bara knullande hästar. -De är hästar!
-Jag önskar dig tur med författandet! -Vet du? Jag ska ha tur med det.
Tack.
SAMS & ETHANS FJÄRDE JULIFEST
"...med oss?"
Sam och Ethan, ihop?
Är de ihop?
"Fira den fjärde juli med oss.
Vi hoppas att du kommer. Kram, Sam och Ethan."
Detta är motbjudande. Det är skamlöst.
-Visste ni att de var ihop? -Nej, och jag pratar jämt med Sam,
och hon har aldrig sagt nåt om Ethan.
Det är rena kräkzonen.
Jag vill tänka på vårt lands självständighet,
inte Sams och Ethans underkläder som grötas ihop.
Han är så tanig, Nick. Bespara mig såna bilder.
-Jag vill inte se det. -Förlåt.
Du kommer att få se det, för vi måste gå dit.
Seriöst?
-Vad är planen? -Varför har du jeansbikini?
-Säg att du har ombyte med. -Det är en jeankini.
Skulle den göra det mindre otrevligt?
-Glöm den. -Du gör det här ännu olustigare.
Vad är planen?
Vi måste ta det riktigt coolt i kväll.
Riktigt coolt.
Jag gillar coolt.
Jag är som en sabeltandad coolhund.
-Okej. Snälla, nu fokuserar vi. -Ja.
-Jag har övat in en avslappnad min. -Okej.
Som...
Verkligen? Är ni två ett par?
Lugnt. Det är lugnt för mig.
-Så ni är ihop nu? -Varför gör du inte minen du hade
-innan du den där? -Jag minns den inte.
-Kan du visa mig den? -Ja.
-Nej. -Brukar jag se ut så där?
-Det tror jag inte. -Toppen, nu ser jag konstig ut.
-Vad är det för min? -Jag är cool.
-Du är inte cool. Vad gör du? -Vet inte.
Mina miner är inte naturliga längre. Jag vet inte hur jag ska ha käken.
Om vi inte minns våra naturliga miner, måste vi gå.
-Hej! -Hej.
-Hej.
-Kom in. -Hej.
-Det är så kul att se er. -Ja.
-Vilken stor låda. -Ja.
-Hej. -Ja.
Hur går det med din del? Jag har två kapitel klara.
Jag skickar dem till dig. Det är 65 sidor.
-65 sidor? Är två kapitel 65 sidor? -Oroa dig inte.
Det är inte klart. Det är grovhugget och kräver mycket redigering.
Ja... Visst.
Samma här. Jag har skrivit 70-100 sidor.
-Det är ju en halv bok. -Ja.
-Och läs dem... Grovhugget. -Visst.
-Bara så du vet... Men många sidor. -Bra.
Jag har så roligt.
Jag älskar att skriva.
Bra, kompis.
Vi skulle inte ha gått hit. Det här var en dålig idé.
Så...
Ni...
Vem vill veta vad Nicks låda innehåller?
-Jag vill. -Jag.
-Det vill vi alla. -Jag också.
Okej.
Det är fyrverkerier.
Jäklar. Otroligt.
-Hallå där. -Otroligt.
Bara så att alla vet, det är olagligt att skjuta upp raketer från trädgården.
Vad är du? Snut?
Nej, bara husägare.
Får jag ett fat till de färdiga burgarna, älskling?
Jag är så ledsen.
Okej.
Okej. Bra.
Vet du vad?
-Nu gör vi det här. -Det gör vi inte.
Jo, nu gör vi det.
-Säg det ni har att säga, okej? -Låt bli.
Alltihop. Släpp ut det.
-Okej? -Älskling!
-Inga fler "älskling", tack. -Kan ni sluta? Jag klarar det inte.
-Han gör det igen. -För många "älskling".
Vi måste lära oss att leva med detta, om vi ska vara ihop.
Fy... Ihop.
Och ni måste också hantera det.
Så, låt höra.
Max, du börjar.
Varför? Nej! Jag vill inte prata om det.
Det känns inte bra med er.
Att ni är...
Dessutom vill jag inte...
...säga det.
Det är okej.
Nu är det du, Nick.
Jag gillade inte när han rörde din rygg.
-Nej. -Okej.
Jag förstår. Varför börjar vi inte med att han rör min arm?
Precis. Okej?
-Jag gillar det inte. Nej. -Ni måste sluta.
-Vad händer? -Nu kommer det.
Nej. Herregud.
-Nej! Varför? -Klarar ni det?
-Era kroppar rör vid varann. -Hans front.
Vad är det som händer?
-Blundar ni? -Det här är faktiskt inte kul.
Helt ärligt. Det här är inte kul.
Menar ni allvar?
Ni två har haft ett oerhört destruktivt och oärligt förhållande sen college,
och så väntar ni er att vi ska vara okej med det här?
-Vi försöker göra det rätta nu. -Ja.
-Lisa, då? -Jag har berättat det för henne.
Hon är inte upprörd.
Anledningen till att hon inte är det ser ni här.
-Va? -Va?
Jag menar...
Hon är troligen inte upprörd för att...
...hon är ihop med mig nu. Så.
Japp.
Om hon var här skulle vi säkert också kalla varann älskling.
Det visste jag inte.
Jo.
Nu vet ni.
-Jag är glad för hennes skull. -Ja
Och din. Det är...
-Det är toppen. -Grattis.
Tack.
Ja, och tro mig, Nick...
Ni är inte ihop.
Vet du nåt?
Vet ni vad? Jag går.
Kom igen. Gå inte.
-Marianne... -Låt oss prata ut. Kom igen.
Det var konstigt.
Hon sörjer fortfarande. Det ordnar sig.
Så...
-Ska vi skjuta upp raketerna? -Ja, det gör vi.
-Okej. -Coolt.
Den här lilla styggingen heter...
"Inkräktaren".
Det gillar jag inte.
Nu så...
Nu så.
Det var skumt.
De är sex år gamla. De funkar kanske inte längre.
-Nej! Gör inte så. -Nej!
-Ta det lugnt. -Det är okej.
Sluta vara såna hyperblöjmesar.
-Låt bli. -Den är okej.
Herregud!
Ta skydd!
Herregud!
Det där är mitt kök.
Du skulle ha stängt dörren.
Vilken otrolig röra.
Det här går inte bort.
Jag är så ledsen att ditt kök är förstört.
Det var kul.
Det var jättekul.
Riktiga raketer här inne. Hur coolt är inte det?
-Ska vi tända på lite fler? -Nej.
Nej, absolut inte.
Vi gjorde det.
Det är officiellt.
Ingen återvändo.
Vet du vad?
Jag känner mig mycket lättare.
Jag också.
Älskling.
Undertexter: Jessika Johansson