SPEGEL SPEGEL 6
Fan!
Varför tog vi inte din farsas nya bil?
För vi skulle inte åka genom hela jävla landet.
Vi skulle åka till insamlingen.
-Att bilen gick sönder var ett tecken. -Börja inte med det där igen.
Varför står vi här och försöker nå bärgningsfirman
när vi kan göra rörelserna och skicka henne till en annan dimension?
-Vi vet inte om det funkar. -För vi har inte försökt!
BBAs morbror är döende. Hon måste ta farväl.
Det är hennes ursäkt för att inte hoppa.
-Men du... -Alltså, seriöst.
Ingen bryr sig så mycket om sin morbror!
Hon ska hoppa, men inte just nu.
Hon ska ta farväl av en släkting.
Herregud!
-Jävlar. -Herregud!
Hjälp!
-Hallå! -Stanna!
-Snälla!
Snälla, stanna!
-Hallå! -Snälla!
-Behöver ni skjuts? -Ja, snälla.
Kom!
Ta med prylarna! Buck, hoppa in.
-Tack så mycket. -Hörrni!
-Ingen orsak. -Kom igen!
Du är en ängel.
Hur ska vi skicka en gammal dam till en annan dimension
om hon inte vill hoppa?
Ska vi bara knuffa över henne?
Jag är ledsen att du inte blev utvald.
Va?
Jag vet att du är besviken över att...
...inte färdas till henne.
Vi ska ändå göra rörelserna.
Vad gör det om jag hoppar i sista sekunden?
Vad fan är det med dig? Rachel sa "bara BBA".
Mekanikern sa att det kan vara kamremmen.
De ska köra hit en åt oss när de har en.
Vad ska alla beställa?
Jag har funderat.
Faktiskt ända sedan French hittade böckerna.
Om hennes berättelse.
Om vad som var på riktigt och vad som var metaforer.
Jag har undersökt och har kollat upp varenda koppargruva i Nordamerika.
Jag hittade ingen övergiven, som hon beskrev det.
Jag har kollat upp gitarrbegåvningar, skolor för blinda,
akutmottagningsläkare som heter Percy, men....
...jag hittade inget konkret.
Förutom en sak.
Vadå?
OA sa
att när Homer berättade om sin NDU, beskrev han det som en steril plats.
En hängbro utanför fönstret, mistlurar.
Han hörde namnet "dr Roberts", så jag tänkte:
"Tänk om Homer var på ett sjukhus?"
Ett riktigt sjukhus.
Rachel kanske är eller var där också.
Vilka sjukhus har hängbroar i närheten
och mistlurar som ständigt låter?
Jag hittade ett sjukhus i Bay Area.
-Det stämmer in på allt. -Vad är din poäng?
Att vi kan åka dit.
Vi kan se om det finns på riktigt.
Det kanske gör BBA tryggare att se nåt konkret.
Och hjälpa henne att hitta vägen.
Lyssnade ni inte alls? Inget är säkert.
Man kan vara på tunnelbanan
och nån snubbe kan begrava en i sju år.
Det är bra att du gjort allt det här.
Det är bara det att...
...även om platsen finns på riktigt,
skulle det spela nån roll?
Hon är i en annan dimension.
Är ni klara att beställa?
-Jag beställer sist. -Inga problem.
Vad vill ni ha?
Får jag frukostspecialaren, tack?
Och ni andra?
-Samma här. -Okej.
Nån annan?
Kan du vänta lite, tack?
-Jag är klar. -Nej, vi behöver en stund.
-Tack. -Vad händer?
-Din mobil. -Mobilen?
"Titta inte samtidigt. Vi är eftersökta på tv."
Mamma tror...
...att vi är i en kult och att du hjärntvättat mig eller...
När skrev hon det?
Jag vet inte. Min mobil var död.
Och ni andra? Vad sa era föräldrar?
Herregud, säg att ni ringde era föräldrar.
Herregud. Ni måste ringa dem nu. På en gång!
Vad gör det för nytta nu? De skulle nog bara anhålla dig.
-Herregud. -Kan alla bara lugna ner sig?
Uppför er normalt. Vi vill inte påkalla uppmärksamhet.
Det här är bra.
Det är över för oss nu. Vi går ut
-och skickar över henne. -Lyssna inte på honom.
-Han tänker hoppa så fort som... -Håll tyst!
Säg inte så till mig.
Jag kan knappt andas.
Drick lite vatten.
Jäklar.
Och du är minderårig.
Vi har korsat statsgränser. FBI är nog inblandade.
Jag känner mig yr.
Jag har hjärtklappning.
När man reser mellan dimensioner, dör man i den dimension man reser från?
OA blev skjuten i hjärtat och det känns som att mitt ger upp.
Kanske...
...är det så det fungerar. Kanske...
...var det därför Rachel sa att bara jag kan resa.
För att ni är för unga för att dö.
Okej, vi måste härifrån.
Vi måste göra oss av med mobilerna. Kom.
Jag tog ut kontanter och jag hittade en buss i Reno som går till min kusin.
Kan vi lita på henne?
Tja, vi växte upp tillsammans.
Jag ringer henne från en automat i Reno.
Varför är det bara fem mobiler?
-Jesse, ge hit den. -Varför?
-Du... -Vi vet att ingen letar efter mig.
Kom, vi drar härifrån.
Jesse?
Grabben?
Det var bara en bil.
Är du okej?
Jag är bara trött.
Du borde sova.
Kom här.
Betty.
Vad roligt att se dig!
Har nån av er sett havet förut?
-Hur långt är det till havet? -Bakom huset här.
Jag rotade fram några tält.
Jag tänkte att ni kanske vill campa på stranden.
-På riktigt? -Ja.
Häftigt.
Hallå!
Jäklar...
Wow.
Det är så fint.
Ja, det är vackert.
Hallå, jag behöver fan ta ett bad.
Morbror Carl?
Det är Betty.
Det var länge sedan, eller hur?
Tack för att du...
...lät mig och Theo komma och...
...besvära dig varje sommar.
Du var vår räddning.
Vår hjälte.
Jag kom på en sak.
Jag brukade kalla din pappa "morbror Badboll".
För att hans ölmage var så rund.
Javisst ja.
Vad hemskt.
Vet du vad? Vi skippar det här.
Vad sägs om det här?
Eller hur? Kom igen.
Jesse!
-Jesse! -Du!
Kom igen!
Jesse, hoppa i!
Jesse, kom igen!
-Jesse! -Är det kallt?
-Vill du känna? -Nej!
Till morbror Badboll.
-Till morbror Badboll. -Ja.
Tack för att jag fick ta hit ungarna.
Han gillar nog att det är folk här igen.
De verkar vara fina ungdomar.
Varför är de här?
Minns du sista sommaren vi kom hit?
Theo och jag var kanske 16?
Javisst.
Jag minns kvasten han kastade genom aluminiumdörren.
Hålet är fortfarande kvar.
Jag vet, Theo var stökig.
Ja.
Jag uppskattade verkligen somrarna med er.
Vårt hus...
Det var inte en bra plats.
De två, tre veckorna om året gav oss andrum.
Betty...
Polisen ringde igår.
Polisen från Michigan letar efter dig.
Polisen.
Det har gjorts en efterlysning.
Du vet väl om det?
Vad sa du till honom?
Jag har känt honom hela mitt liv. Jag sa sanningen.
Att jag trodde att du nog känner dig chockerad.
Det du gick igenom, rara du...
Det var bara för mycket.
När jag fick höra
att nån öppnade eld på din skola,
blev jag så orolig.
Jag visste att du skulle skydda ungarna.
Men...
...jag tror du är förvirrad nu.
Jag tror...
...att du på nåt vis tror
att du fortfarande beskyddar dem, eller hur?
Jag skulle egentligen ringa Owen direkt när du kom hit.
Betty, du måste hjälpa mig.
Jag ska ge mig av innan morgondagen.
Vad menar du? Vad ska du göra?
Du skrämmer mig.
Stämmer det att du är med i en kult med den där kvinnan?
Nej, det är inte sant. Det är inte som de påstår.
Innan jag träffade OA...
...hade jag gett upp hoppet
om vissa saker här i livet.
Vissa känslomässiga saker, som Theos begravning.
Och, liksom...
...många saker.
Jag tyckte att livet var för svårt.
Men jag hade fel.
OA visade mig att...
Är OA den blinda tjejen som blev dödad?
-Eller? -Hon blev inte dödad.
Inte riktigt. Hon...
Hon...
-Jag kan inte... -Amy, snälla.
-Du känner mig. -Jag trodde det.
Snälla, ring inte polisen. Det förvärrar bara saker.
Okej...
Vi låter alla bli hemmastadda, så ska jag sova på saken.
Okej?
Tror du att hon klarar det?
Hon sprang in på fiket för er skull, eller hur?
Theo?
Som att vara omsvept av ett moln.
Varmt, mjukt...
Inga bekymmer här i världen.
Och min pappa var vid livet då.
Vi besökte hans familj.
I Kanada, på andra sidan bron. Jag minns inte deras namn.
De ägde lite mark,
en swimmingpool. Dagarna var händelserika.
Efter middagen rökte de vuxna och pratade i timtal. Jag...
...brukade somna framför elden medan jag lyssnade på dem.
Jag brukade inte riktigt vakna när det var dags att åka.
Men jag kände hur pappa lyfte upp mig.
Jag svävade ut till bilen i hans famn.
In till baksätet.
Jag sveptes in i en varm filt.
Jag sov... men ändå inte.
Svävade...
Bilen åkte längs vägen...
Gatlyktorna svepte förbi genom fönstret.
Så kommer det vara.
Så kommer himlen vara.
Vi låter morbror Carl sova, Jesse.
Vad vackert det var.
Jag antar att du är bra för barnen på nåt vis.
Vi pratar mer imorgon bitti.
Är du okej?
Ja, jag mår bra.
Det är så tyst här.
Det är sommarbesökarna...
De kommer inte hit förrän om några månader.
Morbror Carl är en av de få som fortfarande bor här året runt.
Jaha.
Kommer han dö snart?
Ja.
Han verkar vara en bra man.
Det var snällt av dig att vara hos honom en stund.
-Tack. -Ja, jag antar det.
Jag borde sova en stund.
Jag också.
Säg till Steve att vi måste upp tidigt, vid soluppgången.
Jag vill att mitt sista minne av den här dimensionen ska vara vackert.
Och vi måste göra det innan Amy vaknar.
Hon tror att jag kidnappat er.
Det är nästan tvärt om, eller hur?
Ja.
Jag behöver din hjälp.
Theo?
Dra in mig.
Snälla, hjälp mig!
Var är Jesse?
Vad är klockan?
Var är Jesses tält?
Han är i tältet längst bort.
Jesse!
-Jesse! -Upp med dig! Jesse!
-Jesse! -Jesse, vad fan är det här?
Grabben!
-Är han okej? -Jesse!
Vad är det med honom?
-Vad fan är det här? -Det är morbror Carls smärtmedicin!
-Vakna! -Vad har hänt med honom?
-Vad är det? -Fentanylplåster.
Jag känner inget, French.
-French. -Varför slutar du?
-Vad fan? -Han är kall.
Kom igen!
-Steve. -Jesse.
Snälla...
Kom igen.
Jag tror han är död.
Hål tyst för fan! Han är inte död!
Han är inte död! Jesse!
Vad ska vi göra?
Vi kan rädda honom.
Steve...
Fan.
Betty!
Betty.
Herregud.
Vad fan, Betty?
Jösses! Förlåt, rara du.
Ja.
Ja, det är Amy Allen. Skicka polisen.
-Amy, vänta. Nej. -Ett barn tog en överdos.
-Snälla, vänta! -Han tog en överdos.
Jäklar. Kom igen, vi måste skynda oss.
-Det kvittar nog nu. -Håll tyst, det kommer funka.
Det funkar.
Kom igen, Buck.
Sluta inte!
Varför slutar ni?
-Det känns inte som att det funkar. -Va?
Nej... Va?
Vadå? Homer och OA gjorde rörelserna hela natten för Scott Brown!
Ända fram till gryningen. Det här gäller Jesse!
-Vad fan. Vi kan inte... -Det...
-Han är ett barn och visste inte bättre. -Steve.
Det är okej.
Polisen kommer hit och de kommer anhålla BBA.
Jesse är borta.
Men vi behöver dig nu för att kunna hjälpa OA.
Vi kan inte flytta oss utan dig.
Det gör vi aldrig, eller hur?
Men om poliserna kommer är allt över.
Så vi måste iväg, okej?
Kom igen.
Kom igen, Steve. Vi måste iväg.
Vi måste iväg. Kom igen.
Kom igen, BBA.
Nu går vi.
Kom igen. Nu går vi.
-Buck, hjälp BBA. -Det är mitt fel.
-Kom igen. -Det är mitt fel.
Det är det inte.
Owen!
Kom hit.
Hör på... Jag vet inte!
Åh, nej. Nej, okej.
Nej, bara ring honom!
Jäklar.
Steve!
Steve! Vart ska du?
Steve!
-Steve! -Steve!
Låt honom vara.
Bara låt honom vara.
Vi borde stanna och fundera på vad vi ska göra.
Det är okej.
Jag kommer. Jag ska köpa en läsk eller nåt.
Vi övergav dem för fan.
Nej, han ville vara ensam.
Vi behöver fem.
Vi kan inte göra nåt utan Steve.
-Vi kanske borde hämta honom. -Nej, det kan vi inte.
Polisen letar efter Amys bil.
Hörrni...
Jag pratade om Jesse.
Han behövde hjälp men vi ignorerade honom,
för att han var lätt att ignorera.
Det här är platsen han pratade om.
Kliniken från Homers NDU.
-Jag ska till Treasure Island. -Nej.
Nej, vi kan inte bara fortsätta efter...
Jag...
Jag lät detta ske.
Jag måste ordna upp saker.
Jag har inte...
...tänkt klart kring det här.
Jag tror...
Jag tror att det är nåt fel på mig.
Jag känner mig...
...förvirrad.
Men...
Jag ska be en kort bön.
Sedan anmäler jag mig själv hos polisen.
Jag tänker inte låta er hamna i knipa för det här.
French.
Vad gör du?
Alfonso?
Du ringde?
Och sedan...
...ringde Amy polisen.
Så vi kunde inte göra nåt.
Vi behövde ta oss därifrån, så...
...vi tog Amys bil...
...och Steve hoppade ut.
Vi vet inte var han är.
Men...
...så hamnade vi här.
Okej.
Och ni förväntar er min hjälp?
Jag vet inte.
Minns du var vi träffades?
Ja.
Du frågade aldrig vad jag gjorde där.
-Vid OAs hus? -Ja.
Okej.
-Så varför var du? -Varför var jag vad?
Varför var du vid hennes hus?
Okej...
Vad är ett hus?
-Vad menar du? -Vad är ett hus?
Jag vet inte.
Jo, det gör du.
Det är...
Jag vet inte. Utrymme?
Utrymme. Bra.
Vad är ett utrymme?
Ett hus?
En skola?
En kyrka?
Motell?
En klinik?
En del av er vet.
En del av er har alltid vetat, eller hur?
Jag...
...såg nåt på tv.
Nåt som jag inte vågade erkänna.
Vi var i det där rummet,
men det var andra också.
Även just nu känner jag att det är sant.
Vi är inte ensamma i detta rum.
Det är så de är sammankopplade, visst?
Dimensionerna.
Genom utrymmen.
Nu har ni det ni behöver.
Jag trodde att jag höll på att tappa förnuftet.
Det gör du inte.
Du upptäcker bara nya utrymmen.
Vi ska åka till Treasure Island.
Varför hjälper du oss?
Jag har skickats för att hjälpa henne.
Hon lär behöva det.
Undertexter: Daniel Rehnfeldt