EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tack för att du kom så snabbt.
Jag hade inget planerat klockan 03.27.
Här. Du börjar med Omar.
Jag tror att han är mer bekväm med män.
- Och Olivier? - Hans son är sjuk. Han kommer.
Det här var inte mycket.
Det hände för tre timmar sen, och killen är redan här?
Han vägrade att läkarundersökas, så de tog hit honom direkt.
Åklagaren har redan ringt och frågat. Det här blir en pärs.
Jag behöver kaffe.
Jävla skit!
Reparatören kommer först i morgon bitti.
Jag har väl inte ringt dig.
Det gjorde Omar.
Förhöret inleds klockan 03.28 med inspektör Sarkissian
och assistent Matif.
Vi vill veta varför du försökte fly.
Jag sprang när jag såg två killar rusa mot mig.
De var svartklädda och en hade huva.
Jag kunde inte veta att de var poliser.
- De var civilpoliser. - Jag var rädd. Jag flydde inte.
Du tog dig en nypa luft.
Jag hade druckit några glas och ville inte köra direkt.
- Har ni gripit alla onyktra i Marais? - Alla onyktra har inte blod på kläderna.
- Det är mitt eget blod. - Från ett slagsmål?
Nej, det är från när dina kollegor tryckte ner mig på marken.
Kan nån kolla med civilpoliserna om det där med blodet?
Jag har ringt dem. Han gjorde motstånd vid gripandet,
men de kan inte säga med säkerhet hur det hände.
- De säger att du redan blödde. - Toppen...
De ljuger.
Labbet kommer att avgöra vems blodet är. Tycker du att han verkar full?
Han ser ut som nån som har svar på allt. Jag avskyr sånt.
Jag är trött på den här lilla leken.
Jag har suttit med handfängsel i två timmar utan förklaring.
Jag vill bara få det här ur världen och åka hem till min fru och mina barn.
- Jag har inte gjort nåt. Säg det till dem. - Lämna advokaten utanför.
Det är dig jag vill prata med.
De väckte mig mitt i natten för det här, så nu när jag är här
vill jag ha valuta för pengarna.
Kan ni börja med att tala om vem det är jag ska ha dödat?
Cirka 00.30 påträffades en Rémi Fabretti, medvetslös och illa tilltygad,
på Impasse du Pot de Fer i fjärde arrondissementet.
Den preliminära rapporten talar om skador i ansiktet
och över hela kroppen efter en grov misshandel.
Offret dog på väg till sjukhus.
Var fick du tag i den?
I automaten.
Ta den, jag hämtar en till.
Tack. Hur är det med Leo?
Han kräktes tills han inte kunde mer. Det måste vara en magbakterie.
Smitta inte ner oss.
Känner ni den här mannen?
FRANSKT ID-KORT RÉMI FABRETTI
Nej, jag känner honom inte.
Är du säker?
Det är ett gammalt foto.
Vi har även bilder på liket, men dem vill du inte se.
Jag har aldrig sett honom förut.
Hur går det?
Som när man får ett fall utan förvarning mitt i natten. Du har inte missat nåt.
Advokaten verkar minst lika väck som han.
Fabrettis kropp påträffades några minuter efter misshandeln.
Polis kom till platsen klockan 00.35.
Åtta minuter senare, klockan 00.43, greps du efter att ha flytt...
Jag flydde inte.
Okej, ursäkta.
Du tog lite luft efter en blöt middag.
Var var du klockan 00.30?
Jag minns inte. Jag lämnade restaurangen runt...
Klockan 23.45. Och sen?
Sen tog jag en promenad.
Du verkar inte ha haft så bråttom att åka hem till din fru och dina barn.
Som jag sa hade jag druckit...
På vilka gator gick du?
Jag vet inte... Jag bor utanför stan, jag är aldrig där annars.
Så du kan inte säga var du var under en hel timme?
Ditt alibi är varken starkt eller styrkt.
Det är snarare rent skitsnack.
Jag har inget med det där att göra. Varför skulle jag hoppa på den där killen?
Han tillbringade kvällen på en bar i närheten av där han hittades.
L'Access. Känner du till den?
Jag har aldrig varit i det där området.
De flesta gästerna på L'Access är gay, eller HBTQ-personer.
Fabretti var en flitig besökare. Nån kan ha följt efter honom på väg därifrån.
Eller så träffade han på nån utanför.
Alla organisationer skriver om det på Twitter och Facebook.
Är det därför åklagaren är så påstridig?
Han vill uttala sig för medierna och säga att en misstänkt sitter anhållen.
Efter den senaste tidens överfall...
- Han vill statuera exempel. - Ja.
- Sågs han i närheten av brottsplatsen? - Vi har inga uppgifter om det.
En övervakningskamera filmade en kvinna strax före misshandeln.
Hon kanske har sett nåt, men vi har inte kunnat identifiera henne.
Tror ni att jag dödade honom för att han är gay?
Bra att vi förstår varandra.
Känner du avsmak av tanken på två män eller två kvinnor tillsammans? Eller vadå?
- Det här är löjligt. - Svara på frågan.
Jag har ingen åsikt om det.
Jag struntar i att han är homosexuell!
Var det därför ni grep mig? Ser jag ut som en homofob?
Ingen aning. Hur ser en homofob ut?
Berätta. Hur ser en homofob ut?
Eller en antisemit?
Eller en rasist?
Jo, de ser ut som alla andra, de kör samma bilar
och de har foton av familjen i plånboken, som alla andra.
Vi reagerar lite extra när en person blir ihjälslagen på grund av vem personen är.
I vanliga fall söker vi en förklaring till varför ett brott har begåtts.
Nånting logiskt och personligt som gör att vi kan dra en slutsats.
Ofta upptäcker vi förmildrande omständigheter.
Förståelse kan leda till förlåtelse.
Men inte i kväll.
Det finns inget att förstå eller förlåta.
Omständigheterna är snarast försvårande.
Om ni inte kan binda min klient vid misshandeln kan vi åka hem och lägga oss.
Förutom brist på alibi, blodfläckarna och hans suspekta beteende?
Vi närmar oss.
Var snäll och berätta om din kväll.
Du var visst ute och firade med dina kollegor.
Ja, vi firade vårt säljresultat.
Vi hade ett bra kvartal, även om marknaden är tuff just nu.
Vi behövde släppa loss lite.
- Vad säljer ni? - Fönster.
PVC, trä, aluminium... Vi har ett brett sortiment.
Vilka var med på middagen?
Hela teamet: fem säljare och jag. Jag lämnade namnen till civilpoliserna.
- Är alla män? - Ja, det har slumpat sig så.
Vi har förhört servitrisen på restaurangen.
Några av er blev lite närgångna med flera kommentarer om hennes bröst.
- Hon blev även tafsad på. - Som jag sa, killarna behövde släppa loss.
Efter att danskarna köpte upp oss fick vi helt sanslösa säljmål.
Jag vet att de inte betedde sig så bra på restaurangen, men det var harmlöst.
Vart vill du komma?
Servitrisen sa också att du utbringade en skål och skrek:
"Vi ska mosa de där fikusarna."
Vilka är fikusarna?
Ett annat säljteam, Franck Mangins team.
Det är en liten tävling vi har.
I två år har de haft bättre resultat än vi och i år kan vi kanske klå dem.
Är de homosexuella allihop?
Nej, så klart inte.
- Det var bara på skoj. - Bara på skoj...
Som i Whatsapp-gruppen där du och ditt team brukar kommunicera.
- Känner du igen din telefon? - Det är privat, ni gör intrång.
- Hur fick ni min kod? - Din chef gav oss den.
Varför är det ett problem? Har du nåt att dölja i den?
Nej.
Jag ska läsa upp lite av det ni har skrivit...
...du och dina säljare.
Säg till om det också bara var "på skoj".
Då så, den 13 februari:
"Sug kuk, din tjocka bög.
Det är din tur att göra veckorapporten."
Nej, men...
Den 2 april:
"Vi ska mosa de där fikusarna."
Jag förmodar att det syftar på det andra säljteamet.
Och så, för fyra dagar sen:
"Jag är säker på att han vill ha en stor kuk i röven."
Bra, vi förstår.
Jag läser inte upp det för nöjes skull.
Det gör mig illamående.
Och då är jag ändå mot politisk korrekthet
där man inte kan säga nåt om nån längre.
Det jag däremot kan säga
är att sex män som är kapabla att skriva såna här saker
och som går till gaydistriktet på fyllan ber om trubbel.
Så, Lacombe...
Vi vill veta om du verkligen inte ville "mosa en fikus" i kväll.
Vad hände?
Du kom gående och såg honom kyssa en man.
Du blev äcklad och du och dina polare klådde upp honom?
Alltså, att det kan finnas inslag av
homofobi på hans arbetsplats gör honom inte till en mördare.
"Inslag av homofobi". Du är en poet, minsann.
Spar dina kommentarer till slutet av förhöret.
Ni vet att det är så här överallt.
Folk säger saker som de inte menar.
Jag slår vad om att det finns liknande klotter i era toabås.
Det är så världen ser ut.
Världen ser ut så?
"Inre blödningar, sannolikt orsakade av flera brutna revben.
Misstänkta frakturer på halskotorna,
omfattande skallskador, höger nyckelben krossat..."
- Är det här verkligen nödvändigt? - Det tycker jag.
När du har suttit 15 år för mord
kanske världen inte ser ut så längre.
Vad ska du säga till åklagaren?
Vi har inget konkret och vi är inte ens nära ett erkännande.
Alltså...
Jag känner att ert jobb inte är så olikt mitt.
Det enda ni måste göra i kväll...
...är att sälja in mig som den som dödade honom.
Ni ska få ett litet råd.
Jag är säljare till yrket, och jag är rätt bra på det.
Vi lyssnar, mästaren.
E-F-B.
Det är en säljteknik som vi lär ut till nya säljare.
E står för "egenskaper".
Man börjar alltid med att beskriva produkten.
Ni har nåt riktigt smaskigt.
En vanlig snubbe som spårar ur, ett simpelt monster. Det funkar alltid.
F står för "fördelar".
Kunden måste se ett värde i de här egenskaperna.
I det här fallet är det uppenbart. Mördaren grips samma kväll.
Folk har blivit lugnade och allt står i tidningarna.
Kort sagt - alla är nöjda.
Problemet är B.
B står för "bevis".
Man måste bevisa att produkten har de där fördelarna för att det ska gå.
Det kan vara en demonstration eller positiva kundomdömen.
Det är där ni går bet.
För ni har ingenting.
Inte en tillstymmelse till bevis.
Inga bevis...
...ingen affär.
Vi börjar om från början.
Vi tar paus.
Förhöret avbryts klockan 05.13.
Tack.
Den jäveln står pall. Vi blir kvar här hela natten.
Tack.
Är du okej?
Ja. Allt har gått som en dans sen jag kom tillbaka.
På grund av Audrey?
Det kommer att bli bättre.
Än så länge kan jag inte sätta min fot i förhörsrummet.
Jag vet inte, Omar...
Jag kanske inte var redo att komma tillbaka.
Vi borde ha fått pressa honom mer.
Oskyldiga människor tappar inte minnet när det passar dem.
Ni hade kört fast, Gérard.
Du måste kliva åt sidan när förhöret inte leder nånvart.
Det är sant. Förhoppningsvis hittar de offrets blod på honom.
Ja, om det är Fabrettis blod.
Dna-resultatet kommer först om två dagar och åklagaren väntar aldrig så länge.
Nåt nytt om kvinnan på övervakningsbilderna?
Inte än. Åklagaren har verkligen sabbat för oss.
Borde vi släppa honom?
Det är ditt beslut. Du är gruppchef.
Tack för stödet.
Solen går upp om en timme och åklagaren vill ha en misstänkt.
Anhåll honom så får han sin presskonferens och sen gör han som han vill med åtalet.
Och om han bara var på fel plats vid fel tillfälle?
I det här fallet gäller det nog snarare Rémi Fabretti.
Och han reste sig inte igen.
Vad tror du?
Jag tror att du borde sluta fråga andra människor vad de tror.
Du har försökt dirigera från bakom spegeln men det funkar inte så.
Du är lagkapten, inte tränaren.
Och en lagkapten är ute på plan.
Monsieur Lacombe, jag hoppas att du fick vila lite under pausen.
Klockan är 05.30. Intendent Larsen och assistent Serra närvarar.
Vi återupptar förhöret tillsammans.
Det här blir kul.
Det kanske var dumt att skicka in Audrey.
Läget är pressat som det är utan en massa personalpolitik.
När hon misskötte Weber-fallet gick det ut över oss alla.
Och se hur hon behandlar Laetitia.
Tror du att vi är idioter?
- Vi vet vad du håller på med. - Vad pratar du om?
De försöker och du lyfter inte ett finger. Ser du inte att Laetitia inte mår bra?
- Hon är vuxen. Det kommer att ordna sig. - Jag är inte så säker.
Du hoppas på kaos, så att du blir chef. Rätta mig om jag har fel.
Hur som helst är det ledningen som avgör vad som händer nu.
Så här långt har du haft svar på alla våra frågor.
Kanske gick du bara planlöst omkring efter att ha lämnat restaurangen.
Kanske fick du skadorna under gripandet.
Kanske hade du bara otur i kväll.
Tror du mig?
Nej.
Jag tror att du ljuger för du vet att ditt liv står på spel.
Hela mitt team håller med, våra chefer likaså.
Alla är eniga om att du ska stå ditt kast. Vi måste åtala nån.
Det vet både du och jag, ändå envisas du med din tveksamma version.
Men det är sanningen.
Då finns det två alternativ.
Antingen dödade du Rémi Fabretti och försöker vinna tid...
...eller så döljer du nåt annat.
Nåt som skrämmer dig mer än en mordutredning.
Då handlar det om nåt känsligt.
Vilket ger mig anledning att tro att assistent Matif hade fel tidigare.
Det måste var nåt personligt.
Jag frågar en gång till...
...om du känner offret, Rémi Fabretti?
Svara på frågan, tack.
Nej, jag känner honom inte.
Jag har inte jobbat här så länge.
Men jag har lagt märke till en sak.
De som har suttit där du sitter nu
slits mellan sitt rätta jag och den person som andra vill att de ska vara.
- Det innebär en stor press. - Jag ser inte att det här leder nånstans.
Vad vet du om press?
I min roll utsätts jag dagligen för kritiska blickar.
Pressen att räcka till, dölja sin osäkerhet...
...rädslan att göra nån besviken...
Och emellanåt de stunder man kan andas ut och vara sig själv.
En lyx vi sällan kan unna oss.
Vem är du innerst inne?
Den hetsiga säljchefen som vi har utmålat dig som?
En målinriktad ledare? En kärleksfull familjefar?
En kombination av allt det där?
Eller nåt annat?
Jag tänker inte högläsa ur rapporten från labbet
som min kollega förklarade i detalj.
Men det står att Rémi Fabretti hade sexuellt umgänge strax före sin död.
Det ligger några bakgårdar intill baren dit besökarna
går för att träffas och, så att säga, lära känna varandra bättre.
Varför berättar du det?
Jag sa ju att jag inte kände till området.
Enligt rapporten hade offret spår av saliv runt könsorganen.
Frågan är om det skulle gå att spåra till dig.
Vi behöver bara jämföra dna för att ta reda på det.
Ni bluffar.
- Hon tar en stor risk. - Han är uppenbart skärrad.
Vi får snart resultatet.
Det här är inte klokt.
För en timme sen var jag en jävla homofob och nu påstår ni
att jag är homosexuell och sög av en kille strax innan han mördades.
Det är...
Så det här är ert jobb?
Ni...
Ni slänger etiketter på folk tills nån fastnar.
- Kanske gick du till baren efter middagen. - Så var det inte.
Du gick dit för att träffa Rémi Fabretti eller så var det första gången ni sågs.
Det är inte sant. Jag hade aldrig varit i det området eller sett den där killen.
Jag är gift sen elva år.
Jag har två fantastiska döttrar.
Jag har annat för mig än att dansa i nån jävla bar och hålla på med sån skit!
Så du känner till baren?
- Nej, sa jag. - Du vet att den har ett dansgolv.
Det har väl alla gaybarer, antar jag.
Eller så gick jag förbi baren utan att tänka på...
L'Access har insynsskyddade fönster. Man ser inte in från gatan.
- Han gick till baren. - Polisen visade ett foto på honom i baren.
Ingen kände igen honom.
Det här är absurt.
Helt absurt.
Alla har rätt till sitt privatliv.
I vanliga fall är det din ensak.
Men nu har en person blivit dödad.
Jag vill ta reda på vad som hände, och jag behöver din hjälp.
Berätta om dina döttrar.
Hur gamla är de?
Vad heter de?
Tänk på dem och på din fru.
Polisen kommer att åka hem till er och de kommer att få svara på frågor.
Frågor som kan vara känsliga.
En sån upplevelse lämnar spår.
De slipper det där om du berättar nu.
Hon heter Salomé.
Salomé och Nina.
Salomé är nio och tokig i hästar.
Det är det enda hon är intresserad av. Ni skulle se hennes rum...
De är överallt. På väggarna, kuddarna och gardinerna.
Nina är fem.
Hon har börjat lära sig läsa.
Hon ska bestämt läsa för mig varje kväll.
Men jag vet att hon kan boken utantill.
Jag älskar dem så mycket.
Varje gång jag ser på dem...
...får jag en klump i halsen.
Det måste vara väldigt jobbigt att leva ett dubbelliv.
Din familj och dina kollegor å ena sidan,
och sen har du ditt andra liv.
- Jag mår inte bra. - Kan vi ta en paus?
Nej, det kan vi inte.
Om du har nåt att säga, gör det nu.
Vi kan hålla dig kvar här i 24 timmar. På den tiden hinner vi gräva fram saker.
Vi kommer att ta reda på allt om dig och vi kommer att hitta nåt.
Dina döttrar har säkert saker att berätta.
Nån detalj som du har förbisett.
Det är inte nödvändigt.
Ni kan fortsätta förhöra vittnen, titta på övervakningsbilder, leta efter ledtrådar.
Ni kommer att hitta nån som råkade på de där killarna.
Du såg dem.
Nej.
Du var med Rémi Fabretti när det hände. Du såg det.
- Nej, det är inte sant. - Bara du kan hjälpa oss.
Jag kan inte hjälpa er.
Jag kommer att förlora allt. Mitt jobb, min familj.
- Gör det för Rémi Fabrettis skull. - För din egen skull.
Är du inte less på att ljuga för alla?
Även om det förhåller sig så, hur kan du veta vad som är bäst för mig?
Men det spelar ingen roll, för inget av det är sant.
Här.
Varför vägrade du att bli undersökt av läkare? Du är ju skadad.
Har du nåt att dölja?
Gillar du inte läkare?
Är du obekväm med att vara avklädd bland främlingar?
Jag ville inte lägga tid på det.
Ta av dig skorna.
Ursäkta?
Dina skor. Ta av dig dem. Och strumporna med.
Är hon rubbad?
Det här är befängt. En kroppsvisitation är inte berättigad.
Jag vill bara se hans fötter. Det utgör ingen integritetskränkning.
Jag ändrar mig inte.
Även om det så blir det sista jag gör i min yrkesroll.
Ska vi ta över? Det håller på att urarta.
Nej, vänta lite.
Bara nagellack. Det bevisar ingenting.
Det är fint.
Hur känns det att ha det? Jag har aldrig nagellack.
Det hjälper mig att klara dagen.
Ingen ser det, men jag vet att det är där.
Det kan inte vara lätt med ditt team.
Det är inget jag lastar dem för.
De kan inte förstå hur det är att höra deras hemska kommentarer.
En dag skulle jag vilja se deras miner...
Jag skulle vilja...
...dyka upp på kontoret en morgon...
...i klänning...
...och högklackat...
...och bara...
...sätta mig vid skrivbordet.
Vad hände efter restaurangen?
- Ni vet mycket väl vad som hände. - Jag behöver höra det från dig.
- Går du igång på de smaskiga detaljerna? - Nej.
Det är din historia. Jag vill bara höra din version.
Jag bytte om för att gå till L'Access.
Jag hade ombytet i min väska.
Jag ville ha en timme för mig själv innan jag åkte hem.
Det händer sällan, men när jag får en sån stund...
...är det som om jag lever upp.
Jag ville bara ta ett glas. Jag visste inte att Rémi skulle vara där.
Kände du honom?
Vi hade sprungit på varandra några gånger.
Vi hade bara utväxlat blickar.
Jag visste bara vad han hette i förnamn.
När jag kom dit stod han ensam vid baren.
Jag gick dit för att prata med honom och vi gillade varandra direkt.
Tror jag.
Sen gick det fort.
Var det då ni gick till bakgården för att ha sex?
Vänta lite. Det händer inte ofta. Det är inte därför jag går ut.
De flesta transor jag känner är hetero.
Men det stämmer...
...att jag ligger med män ibland.
Men...
Jag älskar min fru, även på det fysiska planet.
Jag trivs med att vara mannen som kommer hem till familjen varje kväll
och med att vara kvinnan som var på L'Access i kväll.
Jag trivs med båda två.
Jag vill inte behöva välja.
Hur som helst...
Vi gick till den där bakgården.
Ett annat par stod och kysstes. De gick efter ett kort tag.
Vi var inte heller där så länge.
Vi hade bara trevligt en stund.
När vi gick tillbaka mot baren
såg vi dem på håll.
Hur många var de?
Fem.
De skrattade högt.
Jag känner sorten alltför väl.
Gick de fram till er?
De var mellan oss och baren. De fick syn på oss.
Rémi ville gå förbi dem för att visa att han inte var rädd, men...
Jag bad honom att gå åt andra hållet.
Så vi gick därifrån.
Jag såg mig om och de följde efter oss.
Jag hörde hur deras skratt och glåpord kom allt närmare.
Vi började springa efter gatan.
Jag kunde inte hålla jämna steg med Rémi på grund av klackarna.
Jag trillade.
Det var så du gjorde illa handen.
När jag ställde mig upp såg jag en port som stod öppen.
Jag gömde mig där.
De sprang förbi utan att se mig.
Jag hörde allt.
Skriken när de han ifatt honom.
Glåporden...
...slagen.
Jag stod som förstenad. Jag var lamslagen.
Han blev slagen sönder och samman...
...och jag gjorde inget.
Jag väntade tills de hade gått...
...och bytte om till min kostym.
Jag torkade av sminket.
Jag gömde klänningen, väskan och allt annat i en soptunna.
Sen sprang jag mot bilen.
Jag lämnade honom där.
Jag skäms.
Fruktade du för ditt liv?
Nej.
Jag var inte rädd då.
Jag tänkte inte på dem...
...eller på Rémi.
Jag tänkte på min fru och mina döttrar...
...och vad jag skulle säga till dem...
...om den här...
...fruktansvärda mardrömmen som aldrig borde ha hänt.
Det räcker så.
Vad händer nu?
För tillfället får vi anta att du har talat sanning.
Ni ger er inte.
Vi behöver detaljerade beskrivningar av de här männen.
Om de grips så vill vi att du identifierar dem.
Du kan dessutom bli kallad som vittne.
På grund av mediaintresset är det troligt att ditt privatliv blir allmän kännedom.
Det här är första gången jag berättar om det.
Tack för ditt mod.
Ser du till att få vittnesmålet underskrivet?
Okej. Jag följer med honom ner.
- Tack för att du ringde mig. - Inga problem.
Har du tid med frukost?
Javisst. Mer än gärna.
Tagga ner, det är bara frukost.
Jag fattar.
De signalement vi får från vittnet skickas till utredarna. Utmärkt.
Tack, åklagaren. Detsamma.
Du skötte dig bra där inne.
- Väldigt bra. - Åklagaren är besviken.
Du satte bollen i mål, det är det som räknas.
- Audrey. - Ja?
Det var jag som sabbade allt med Webers advokat.
Jag skämtade med henne och råkade nämna Laetitias sjukskrivning
utan att tänka mig för.
När jag insåg mitt misstag gick det inte att göra ogjort.
Varför har du inte sagt nånting?
Det skulle ha sett illa ut precis före min pensionering.
Och alla trodde att du gjorde det.
Ja, jag trodde inte att du skulle bli långvarig här, så...
Du går och pratar med chefen i dag.
Javisst.
Sen får vi se om du ska omplaceras.
Jag åker hem och tittar till grabben och tar en dusch.
Vi ses i morgon... eller senare i dag.
Ja, vi ses sen.
Och bra jobbat.
Undertexter: Fredrik Papp