EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vad i...?
Mira? Kai?
Är jag verkligen hemma eller är jag kvar i spelet?
Kom igen, ge mig en ledtråd.
Vad som helst!
Reeve?
Kör hårt!
Puddles?
Är du också här?
Om det här är verkligt...
Puddles, städa i gång tre!
Okej, det kunde du.
Vart ska du?
Mamma? Är det du?
Bra, du är vaken.
Jag började tro att jag gjorde bananpannkakor till Puddles.
Hoppas inte på för mycket.
Ny dag, samma nyheter.
Samma nyheter, samma nyheter.
Pappa?
Petade du precis på mig?
Jag trodde... Förlåt. Jag...
Varför är ni här?
Här trodde jag inte att jag skulle hitta er.
I vårt hem?
Nej, här i "The Hollow". Som en avatar. Digital.
-Ser du? -Förlåt, jag hänger inte med.
Det ser ut som vårt hus, men det är det inte. Det ser ut som du, men...
Så vi är digitala och inget av det här är verkligt?
Ja, precis!
Det var goda nyheter,
för jag ville inte rätta de här uppsatserna tills på måndag.
Var är Mira? Hon kommer alltid på pannkaksdagen.
Ja, det gör hon, men jag måste hitta henne.
Men din frukost.
Inte hungrig. Men tack.
Hej, Adam. Vackert väder, va?
RING MIRA
Ramlade dumbommen A-dum?
Det... Det är omöjligt.
Gavin Connors från ms Jacobsons lektion?
Du är precis som jag minns dig.
-Du har inte åldrats alls. -Och du är gammal!
Hur är det möjligt?
Jag vet inte. Hur är det möjligt att du fortfarande är en förlorare?
Kom igen. Slåss med mig. Vet du inte hur man slåss?
Slåss, slåss, slåss, slåss, slåss,
slåss, slåss, slåss, slåss, slåss!
Det är inte värt att slåss mot dig.
Men jag ska slåss mot dig ändå.
Förlåt, jag måste dra.
Hej, Adam. Vackert väder, va?
Dumbommen A-dum, dumbommen A-dum.
Jag vill inte skada er.
Kom igen. Kan vi inte prata om saken?
Det här blir kul.
Att prata om saken var inte vår grej.
Har jag kvar mina krafter?
Är du verkligen rädd för ett par tioåringar?
-Åh, dumbom. -Du kan inte stanna där för evigt.
Jag tror det inte.
Kom igen, Mira. Var är du?
Om vi bokar det under lågsäsongen kan vi få en längre resa.
Jag kanske kan använda mina sjukdagar som semesterdagar.
Hallå! Världen till Mira!
Jag sa: skicka salsan!
Okej.
Mår du bra, Meerkat?
Jag hatar det smeknamnet.
Hon är bara zen.
Har du lyssnat på den guidade meditationen jag skickade till dig?
-En vegetarisk burgare. -Till vår älsklingsväxtätare.
Det här kan inte vara på riktigt.
Så klart det inte är på riktigt. Du är ju vegetarian.
En riktig burgare till mig, tack.
Inte det.
Det här. Allt det här.
Varför är ni i "The Hollow"?
Jag sa ju att hon pratar strunt.
Miles, var snäll mot din syster.
Nåt är på tok. Det är inte meningen att jag ska vara här.
Gumman, vad menar du?
Du är hemma.
Hemma? Jag är inte hemma. Inte ens i närheten.
Får jag gå till Kai sen? Han har en galen ny spelhörna.
Kai!
Jag pratar med killarna, så löser vi det på ett lugnt och samlat vis.
-Herr Kai? -Förlåt, Davis. Ge mig en minut.
Kom igen, svara!
-Kai här. -Kai!
Fast jag är inte här, så lämna ett meddelande. Pip!
Så jobbig.
Okej, Mira. Det är väl upp till dig som vanligt.
Mira, vänta lite.
Vad har flugit i dig?
Är det nån sorts pussel? Jag fattar inte riktigt spelupplägget.
Mira, vad pratar du om?
Om ni var mina föräldrar skulle jag säga det.
Men ni är bara skumma digitala kopior. Jag kunde lika gärna prata med mig själv.
Mira, vänta!
Vill du inte leka med mig?
Som om min dag behövde bli konstigare.
Ja, det kom från ingenstans.
Eller hur?
Vänta, förstår jag fortfarande djur?
Kan jag erbjuda herr Kai kamomillte för att slappna av?
Eller en lugnande piñata?
Tack men nej tack, Davis.
Det enda jag vill ha nu är svar.
Är jag död? Det här är nån sorts dröm, va?
Vann vi ens "The Hollow"?
Ursäkta, herr Kai. "The Hollow"?
Dessvärre känner jag inte till nåt sånt.
Va? Du vet. "The Hollow"?
Du säger jämt att jag spelar för mycket.
Det påminner dig om enklare tider när ungdomar kunde ha kul
med bara en dator och bredband.
Om herr Kai säger det är det säkert sant.
Säg inte bara vad jag vill höra, Davis! Ge mig sanningen!
Säg som det är, inte som min butler utan som min vän.
Jag är rörd, herr Kai.
Eller får jag kalla er sir?
Självklart.
Så var ärlig. Är det här verkliga livet?
Det är det, sir. Ja.
-Och vi är inte i "The Hollow"? -Nej.
Var är mina föräldrar, då?
I Saint-Tropez, sir.
De tog yachten för att se till regattan.
Det låter rimligt.
Ni missade ett samtal tidigare, sir.
Mira?
Mamma.
Är det här verkligheten?
Regnet är blött som i verkligheten.
Tar min plåga aldrig slut?
Det är inte som verkligheten.
Om jag vill ha svar måste jag hitta mina vänner.
-Ska jag förbereda sirs hoj? -Ja.
Och Davis? Jag kan ta en kopp kamomillte.
Postkontoret, det dyra kaféet, secondhandbutiken... Allt är här.
Till och med... Heliga munkar!
Och ingen kö?
Nyp mig inte, för jag vill inte vakna.
Du är Gretchen Aguilar!
Förlåt för att jag nästan förstörde din låda med världens bästa munkar.
Eller hur? High five!
Känner jag dig?
Nej, men jag känner dig. Du är ju känd!
-Jag? Känd? -Ja.
Du har rekordet för den snabbaste vinsten i "The Hollow".
Du sänkte ensam en jätte,
laddade kraftamuletten och befriade dina lagkamrater i ett slag!
Inte för att jag dissekerade spelet.
Så om du är här, är vi med i samma lag?
Du har nog fel Gretchen.
Ursäkta mig.
Skumt. Jag antar att berömmelse förändrar folk.
Det här måste vara en störd dröm.
Men hungern är på riktigt.
Mamma.
-Mira! -Kai?
Vilken överraskning! Världen går under och du äter.
Snygga moves!
Vi måste lista ut vad i hollow som pågår.
Men också, tack.
Minns du "The Hollow"? Du är den riktiga Mira!
Det betyder att jag inte är galen.
Så vad ska vi göra?
Först måste vi hitta Adam.
Hjälp!
Kom tillbaka!
Hittade honom.
För det andra måste vi rädda Adam.
Hoppa på!
Åh nej. Nu ska du få!
Kör!
-Kul att se dig. -Detsamma.
Jag hade inte klarat av kalsongrycket på den här galna platsen.
I avskeds sorg vad ljuvt behag.
-Munkar! -Ge mig den.
-Den är min. -Nej.
-Nej! -Undan!
-Bra tänkt. -Vi måste alla göra uppoffringar.
Vart ska vi? Vi måste hitta en plats och komma på en plan.
Vi kan åka till mig.
Bor du här?
Ja, på vintern.
Visste du det?
Jag visste att han var rik men inte "staty av sig själv"-rik.
Oroa er inte för det. Kom igen. Min tänkarpaviljong är här borta.
Tack, Davis.
Så du är en superrik unge som lever livet i en bubbla?
Nej. Du tänker på min granne Kevin.
Snäll kille.
Nu vet ni varför jag var så glad när ni bad mig vara med i ert lag.
Ni behandlade mig så vanligt. Men sen hände allt det här.
Vad är det som pågår?
Jag vet inte, men nåt står inte rätt till.
Tror ni att Gustav lurar oss?
-Vem? -Ni vet, den knepiga killen.
Jag vande mig vid att kalla honom Knepo.
Vi vet kanske inte vad som pågår men vissa saker vet vi, som vilka vi är.
Jag har alla mina minnen.
-Fram till... -Vi hoppade genom portalen...
...kom till rummet och tryckte på knappen?
Detsamma.
Sen då?
Jag minns inte.
Inte jag heller, förrän jag vaknade hemma.
Eller, inte "hemma" men...
Betyder bossfajter inget längre?
Det känns som om det här inte skulle hända.
Nåt har gått fel. Riktigt fel.
Ingen verkar känna till "The Hollow".
Det är normalt i spelet.
Men vissa saker i den här världen känns annorlunda. Verkligare.
Hur ska jag förklara det?
Mina föräldrar visste saker om mig som bara mina föräldrar kunde veta.
Jag litar inte på det här stället.
Jag har en teori.
Vi är inte döda!
Allvarligt, lyssna på mig. Vi kanske är kvar i spelet?
Så det här är nivå två? Det har "The Hollow" aldrig gjort förut.
Ja. Så lagen skulle aldrig misstänka det.
Det hade varit en cool twist.
Jag är impad.
Det hade varit coolt men jag trodde att vi vann turneringen.
Men tänk om den inte var över.
Som i slutet av en skräckfilm när man tror att det är över och alla är glada och...
Det hade förklarat...
Vill du berätta det för resten?
Ungarna som jagade mig mobbade mig i grundskolan.
Jag trodde inte att jag skulle möta den rädslan igen.
Men där var de, precis som jag mindes dem.
De hade kontroll över mig.
Jag kom undan tack vare mina krafter.
Har vi fortfarande våra krafter?
Förlåt, Davis.
Ingen fara, sir. Det ser bättre ut så.
Så du säger att det här stället gjorde dina rädslor verkliga?
-Det är logiskt. -Är det?
Ja. När jag växte upp gav min moster mig en kuslig docka.
Jag var säker på att den var hemsökt.
Och i dag ser jag glimtar av den.
Vart jag än går är den där och följer efter mig.
Kai, har du sett nåt?
-Nej. -Vad var du rädd för som barn?
Jag har alltid varit rätt modig. Ingen fara.
Jaså?
Finns det inget vi borde hålla utkik efter?
Ingen särskilt.
Orädd eller inte, vi måste prata med den enda
som kan veta vad som pågår här.
Knepo.
Vad var det?
Åh nej.
Hon är här för mig!
Mabel!
-Mabel? -Vem är Mabel?
Hönan som terroriserade mina mardrömmar.
Det kanske är en dröm trots allt.
Kai, spring!
Kom igen. Upp med dig.
Där.
Först dockan, sen Adams mobbare och nu det här?
Varför skulle våra största rädslor bli verkliga?
Det är nästan som om vi används i nåt slags psykologiskt experiment.
-Men vem skulle göra det? -Och varför?
-Om det är en nivå i spelet... -Det kan vara en dröm.
Jag tror mer på det störda experimentet.
Nej!
-Nej! Nej, nej, nej! -Nej!
Sluta! Du behöver inte göra det.
Vi kan ge dig vad du vill.
En fin bur? Fågelfrön?
Hon säger att hon bara följer order.
Och hon hatar verkligen Kai.
"Följer bara order"? Från vem?
Ingen tid. Spring!
Hon vill bara ha mig. Rädda er själva!
Sansa dig! Du är inte barn längre och du är inte ensam.
Vi gör det här tillsammans.
Dumbommen A-dum, dumbommen A-dum
Kom igen, vi kan gå hitåt.
-Hörni? -Adam.
Minns du planen vi kom på för att fly från såna här situationer?
-Nej. -Inte jag heller.
Dumbommen A-dum
Undertexter: Viktor Josefsson